b ; 42 VST o SA 
24 PÁVAI VAJNA FERENC DR... 
Erre vonatkozólag az előadó úrral harmadéve, egy előadása után már "7 
tárgyaltunk, azzal a különbséggel, hogy én akkor még azt gondoltam, : 
hogy a Bakony- és Pécs1-hegység egy -egy elszakadt egységes redő ÉNy-i 
szárnyát képezi. BöcKH mutatott reá eszmecséréink közben, éppen a. he 
nagy LóczY-munka alapján, hogy ezek a redők nem egységesek. 
A Pécsvidéki-hegység és a többi szigethegyek is, bármennyire össze 
vannak törve, mindig hasonló boltozatos és vápás gyűrődéses szerke- 
zetre vezethetők vissza, amint ez az előbbire vonatkozólag ZÁSA 
ELEMÉR szép térképén is gyönyörűen szembeötlik. ű 
Meg vagyok győződve, hogy ha Lóczy magántanár úr MÉLYÉBE 
merül majd bele ebbe a problémába, csodálkozni fog, hogy a régebbi . 
tektonikai megítélések hatása alatt az itt vázolt szerkezetet még gi 
annyira sem ismerte fel, mint boldogult apja. 
Aminthogy egészen bizonyos, hogy a néhai BöckH JÁNos által 
olyan nemcsak főbb vonásokban megalapozott Bakonyra vonatkozó 
ismereteink a 25 éves LóczYy-féle kutatások kapcsán sokkal mélyebbre 
ható eredményekre vezettek volna, ha id. Lóczy helyesen ismeri fel a 
tektonika vezérlő vonásait is. Ezzel nem akarom megboldogult tudó- 
sunknak ezen a téren hervadhatatlan érdemeit kisebbíteni, csak utalok. 
arra, hogy a stratigrafiai viszonyok alapjai Már Böckn JÁNosnál jól 
voltak lefektetve s az igazi novumot a szerkezeti viszonyok helyes ki- 
bogozása szolgáltatta. volna, amely, sajnos, csak másodrendű vonásai- 
ban nyert megoldást, tagadhatatlanul klasszikus formában. 
Az természetes, hogy ezek a paleozóos magvú mezozóos sziget- 
hegységek nem egyszerre süllyedtek le és nem is egyforma mélységre. 
Lesznek olyan, de viszonylag mindenesetre kisebb területek, amelyek 
aránylag későn fedettek be tercier üledékekkel, sőt talán olyan helyek. 
is vannak, amelyeket csak a pleisztocén takar, mint a Sárbogárd köze- 
lében levő eruptivumot, vagy az állítólag Somogyból (?) hozzám 
került gránátos kristályos palát, de ezek semmivel sem különbek, mint 
más lesülyedő tengermedencék szigetei, amelyek között messze ki- 
terjedő tenger borította be a közben mélyre lesüllyedt részeket. Ilye- 
neket mutatnak helyenkint a Duna vonalán a gravitációs mérések is, 
de nagy általánosságban szerte, nagy vastagságú fiatal üledéksorozatra. 
vallanak, amelyekben a mi felszínen megállapítható brachyantiklinális: 
sorokból felépített redőinknek "maxrimumokkal és minimumokkal vál- 
takozó alföldi térképét sikerült megrajzolni nagy — sajnos, még nem 
eléggé összefüggő — területeken. 
Ilyen tapasztalati tények birtokában a leghatározottabban el kell 
vetnem LóczY magántanár úrnak azt a gondolatát, hogy a felső. 
meditteránig a balkáni Rodope-hegységtől északra a mi nagyalföldi és 
dunántúli medencénkben is egy nagyjából egységes centrális szárazulat 
