"is kát a zzaső md ád 
TEADKANI 7 MOGANT TÉS 
2014 kh Adetás 
. G ú. pi 
32 " SÜMEGHY JÓZSEF DR. 
b. 
1/7eA 
az andeziteknek s tufáinak két kitörési idejét: áz alsó. és a középső . 
miocént jelöli meg, addig a Börzsönyi-hegységben Drégelypalánk s. 
Nagyoroszi községek közötti terület , finom, szürke, vagy sárga csillá- 
mos homokos üledékieiről" megállapítja, hogy azok a Honti-szakadék 
középső miocénjével azonosíthatók s így az andezitek kitörési idejét is 
meghatározzák (10). Ezekre az adatokra támaszkodva s újabb gyüjté- 
sek és vizsgálatok után jut pontos eredményekhez MaAJER (18), aki a 
. Honti-szakadék középső miocén faunájának segítségével, az ALÁRGKES 
kitörések tüzetesebb idejét jelöli meg. 
Az üledékes képződmények szintegése. 
A fölvett terület harmadkori rétegsorozatának alkotásában vál- 
tozatos képződmények szerepelnek. Petrográfiai külsejük alapján nehe- 
zen ismerhetők föl, mert főleg parti üledékekkel van dolgunk. A. medence 
belseje felé változatos sorrendben települnek egymásra, ami a nógrádi 
mélyfúrás szelvényéből is kitűnik. Itt u. i. — GAÁL tanár úr szóbeli 
közléséből tudom, — a fúrási szelvény 430 m mélységig homokos kék. 
agyag- és sárga agyagrétegek egymással váltakozó települését mutatja. 
STACHE 1865-ben végzett — s általában az irodalomban e területről 
szóló, most is használatos hármas szintezésű — korbeosztásával szem- 
ben, a következő rétegsorozatot állapítottam meg: 
1. Alsó miocén-kori homokos sárga és kékes agyag, sárgás-szürke, 
laza kötésű agyagos homok és csillámos sárga homokrétegek. (Alsó 
szinttáj.) 
2. Alsó miocén-kori anomiás homok és homokkő, durva kvarc, 
kavics és görgeteg. (Felső szinttáj.) § 
3. Közép miocén-kori homokos agyag, sárga  csillámos homok és 
homokkő. 
4. Pleisztocén-kori agyagos lösz. 
5. Holocén. 
1. Alsó miocén-kori képződmények alsó szinttája. 
 Területünkön, főleg a Börzsönyi-hegység. hossztengelyére merőle- 
ges, K—DK-i irányú dombhátak közt lefutó patakok mélyebb medrei- 
ben bukkannak elő, kisebb-nagyobb föltárásokban. Ezektől elkülönítve, 
a nógrádverőcei Borbély-hegy D-i oldalán közép miocén-agyag és homok 
alól bukkannak elő. Helyzetük, petrográfiai hasonlóságuk, faunájuk 
alapján, nyilvánvalóan összefüggenek a Diósienő-környéki azonos kép- 
ződményekkel. Anyagukra nézve változatosak s erősen összeszakado- 
zottak, amit az egykori öböl partközelisége s a dinamikai hatásoknak 
kitett, általában laza kötésű lerakódások természetéből magyarázha- 
