md ed EL LU AKETTT 
És hét t y 
36 SÚMEGHY JÓZSEF DR. 
gek lerakódásainál, ahol a transzgredáló alsó-miocén tenger, oligocén 
fajokat, pl. Pectunculus obovatus-t is bemosott faunája közé. 
A felső szinttáj üledékeire települve, néhol azokkal váltakozva 
durva, ököl- és fejnagyságú kvarcgörgetegek lépnek föl. Legömbölyí- 
tett darabjai főleg sárga és világosbarna kvarcitok. A Zsibak-árok . 
előtt vastagabb réteget is alkotnak, itt 6—8 méter lehet a vastagságuk. 
Különben, szétszakadozva, a Böszönyi-hegység keleti oldalán kb. egy- 
szint magasságban mindenütt föltűnnek s az anomiás homok faciese- 
ként jelzik az egykori tengerpartot. 
. 3. Középső miocén-kori képződmények. 
Mint közelparti lerakódások a felszínt több helyen borítják. Külön 
rétegsort területünkön nem alkotnak, helyenként változó s az eroziós 
munkától szétszakgatott, vagy fokozatosan átmenő képződmények. 
A diósjenői állomás előtt, a vasúti bevágástól GAÁL ismertette szel- 
vény (10) alsó szintje homokos agyagot, a felső pedig sárga csillámos 
homokot jelez. A Zsibak-árok föltárásában, mint csillámos, agyagos 
kvarchomok s kagylóbreccsás kemény homokkőpadok mutatkoznak. . 
Petrográfiailag általában megegyeznek a Börzsönyi-hegység É és ÉK-i 
lejtőin kifejlődött , sárgás homokos, kékesszürke homokos, agyagos 
márgás" — kitörés előtti, felső-mediterrán-kori lerakódásaival (18). 
Hogy a két szomszédos terület azonos rétegsorának faunája nem egy- 
forma, az tisztán a diósjenői közép-miocén elzárt öböl helyi viszonyai 
ból magyarázható. Faunát magukba záró e kori képződményekkel a 
Zsibak-árok föltárásában találkozunk. Ez a lelőhely Diósienőtől 1:5 
km-nyire ÉNY-ra, a Zsibaki-patak forrásánál, 4 méter magas fallal 
van föltárva. Már régóta ismeretes. MocsáRr (17), STACHE (23), 
HANTKEN (14) a faunát bezáró rétegek korát oligocénba helyezték. 
A föltárás rétegei 20"7-kal dűlnek ÉÉK-nek. Alsó része uralkodóan kékes- 
szürke agyagos homokból áll. Az agyagos homokrétegek fölött, a föl- 
tárás alsó harmadába két homokkőpad illeszkedik be, melyek közül az 
alsó 40 cm, a felső 50 cm vastagságú. Ezekből kerültek ki az ősmarad - 
ványok, melyekkel jóformán telítve vannak. Kvarchomokból állanak, 
sósavval erősen pezsegnek. A felső pad fedűjében szénsavas for- 
rásvíz jön elő, a rendkívüli nagy számban elpusztult  puha- 
testűek héjait föloldotta s a homokkal összecementezte. A két homok- 
kőpad egyforma faunát tartalmaz, a szívós bezáró kőzetből csak nagy- 
nehezen lehetett a következő fajokat kiszabadítani: Turritella bicari- 
nata, Eichw; Calyptrea deformis, L; Calyptrea chinensis, L. van. par- 
vula, Micht: Cyllenica Sismondae, Bell; Tapes (Callistotapes) vetulus, 
Bast; Tapes (OCallistotapes) vetulus Bast. var. pliograbroides, Sacc; 
