, 
e 
mt aga, án E dát ső OGRE (ÉL b ásó 2 
Áss b TT éj ú 
he 
a 
, 
CALCIT VASKŐRŐL, ANTIMONIT HONDOLRÓL, GIPSZ ÓBUDÁRÓL STB. 45. 
Általában véve tehát a nemesvitai markasiton is olyan alakok 
voltak meghatározhatók, mint amelyek az agyagban előforduló mar- 
kasitra általánosságban jellemzők. 
Az agyagban található, pogácsaalakú, 5—8 cm átmérőjű, markasit 
konkréció felszínén sok helyütt gipsz- és limonitréteg van. A gipsz 
néhol elét jól kifejlődött kristályokban található, melyek az m (110), 
t (111) és b (010) kombinációját mutatják, a limoniton pedig egyes 
helyekén a markasit alakja ismerhető fel. 
A TSCHERMIGIT NEVŰ ÁSVÁNY ELŐFORDULÁSA 
TOKODON, ESZTERGOM MEGYÉBEN. 
Írta: LIFFA AUREL dr. és EMSZT KÁLMÁN dr." 
A v. KOBELL-től! tschermigit néven leírt ammonium-timsó termés- 
állapotban eddig csak igen kevés lelőhelyről ismeretes. Az irodalom- 
. ban mindössze a következő termőhelyeit találjuk: 1. Tschermig, Cseh- 
országban? ahonnan elnevezését nyerte, 2. Dux, Csehországban, 
3. Bilin," 4. az Aetna láváiban," 5. Brüx, Csehországban," és végre 
6. Tokod, Esztergom megyében." 
Ez utóbbi előfordulását C. F. PETERS? fedezte fel és néhány sor- 
ban következőkép ismerteti: ,In der eozánen Braunkohle von Tokod 
bei Gran in Ungarn kommt Ammoniakalaun vor in dicken farblosen, 
faserig zusammengesetzten Platten." 
t Szerzők előadták az 1920 március hó 3-án tartott szakülésen. 
1 A. KENNGOTT: Uebersicht der Resultate mineralogischer Forschungen im Jahre 
1855. Leipzig. 1856.  pág. 17. —  F. v. KoBELL: Tafeln zur Bestimmung der 
Mineralien. München. 1861. pag. 49. — F .v. KoBELL és ZIMÁNYI: Táblázatok az ásványok 
meghatározására. Budapest. 1896.-pag. 73. 
2 V. v. ZEPHAROvICH: Mineralogisches Lexikon. I. köt. Wien. 1859. pag. 453. 
5 DEICHMÜLLER: Sitzungsberichte u. Abhandl. der naturwissenschaftl. Gesellsch. 
Isis in Dresden. Jahrg. 1885. Dresden. 1886. pag. 33. — F. CoRNu: Tschermigit von 
Schellenken bei Dux in Böhmen. Centralblatt f. Mineralogie, Geologie u. Paláontologie. 
Jahrg. 1907. Stuttgart. 1907. pag. 467. 
. 4 V. v. ZEPHAROVICH: Mineralogisches Lexikon. III. köt. Wien. 1893. pag. 253. 
5 K. OEBBEKE u. E. WEINSCHENK: KobelVs "Lehrbuch dsr Mineralogie. Leipzig. 
1899. pag. 215. 
. 6 V. v. ZEPHAROVICH: Mineralogisches Lexikon. II. köt. Wien. 1873. pag. 330. — 
"TórH-MIKE: Magyarország ásványai. Budapest. 1882. pag. 492. — NAUMANNEZIRKEL : 
Elemente der Mineralogie. Leipzig. 1907. pag. 576. —  TSCHERMÁK G.: Lehrbuch der 
Mineralogie. Wien. 1915. pag. 673. 
7 A. SacHs: Ueber ein neues Tschermigitvorkommen von Brüx in Böhmen nebst 
Bemerkungen über die optischen Verhültnisse der Alaune. Centralblatt für Mineralogie, 
Geologie u. Paláontologie. Jahrg. 1907. Stuttgart. 1907. pag. 465. 
8 C. F. PErERks: Mineralogische Notizen. (Neues Jahrbuch für Mineralogie, Geo- 
logie u. Paláontologie. Stuttgart. 1861. Jahrg. pag. 661.) 
