A TSCHERMIGIT NEVŰ ÁSVÁNY ELŐFORDULÁSA TOKODON, ESZTERGOM MEGYÉBEN. 51 
felvétele meg lenne magyarázva. Emellett azonban nem hagyhatjuk 
figyelmen kívül még a szénben szabad, részben kötött kén mennyiségét 
se, amely KALECSINSZKY," illetőleg GRITTNER? és SCHWACKHÖFER? 
vizsgálatai szerint a tokodi köszénben 450—6509/0 között változik. 
A N-t a kőszén organogén részében, a növényi rostok száraz 
lepárlásában kell keresnünk, amelynek mennyisége a tokodi kőszén- 
ben SCHWACKHÖFER és GRITTNER vizsgálatai szerint 0-388—1939/0-t 
"tesz ki. Ami végre az Al felvételét illeti, azt a mélyebb fekvésű 
szintekből feltörő égési termékek egyrészt a szénrétegek egymástól 
elválasztó agyagrétegekből, részben magából az agyagos alkatrészek- 
kel fertőzött kőszénből vették fel, hogy végeredményben együttvéve 
a kőszén repedéseit tschermigit alakjában kitöltsék. 
Végül még megemlíthetjük, hogy TórH MIKE! valószínűnek tartja, 
hogy a Büdöshegy barlangjai- s hasadékaiban lelhető timsó egy része 
tsechermigitből áll (v.-ö. az ott felsorolt irodalmat), amire vonatkozó- 
lag azonban eddig semmi vizsgálat nem . áll TED ZKSHZE KENT LES amely 
ezen véleményét beigazolná, illetőleg megerősítené. 
1 KALECSINSZKY §S.: A magyar korona . országainak ásványszenei. Budapest, 1901. 
pag. 107—110 és pag. 265—267. 
2 GRITTNER A.: Szénelemzések, különös tekintettel a magyarországi szenekre. 
Budapest, 1895. II. kiad. pag. 34. 
5 SCHWACKHÖFER: Die Kohlen Österreich-Ungarns und Preuss.-Schlesiens. 1901. 
pag. 222. — Heizwert der Kohlen. 1893. pág. 78. 
1: TórTH MIKE:. l. c. 
48 
