12 
sit grovere materiale og efterhaanden det finere; særlig ved mundin- 
gen i havet er afleiringerne af størst betydning, da der her tillige 
findes dyreliv, hvis anorganiske rester oftere findes indlagrede i san- 
den og under den i leret. Det er gjennem studiet af disse lerlag og 
skjælbanker, at geologien efterhaanden har klarlagt i detalj disse dele 
af vort lands historie. Det er ikke her meningen at gaa ind paa for- 
udsætningerne for dette studium. Det er kun dets resultater vi skal 
kjende. 
Fra ancylustiden i Norge findes vistnok en hel del afleiringer, 
der imidlertid her har mindre betydning at kjende. Derimod er aflei- 
ringerne fra den efterfølgende littorinatid særdeles vigtige. 
Gjennem studiet af disse er det nemlig at professor Brøgger har 
kunnet fastslaa, at under denne tid har hele Kristianiafeltet ligget 
mellem 70—45 m. lavere end den nuværende havstand, at m. a. o. 
i den tid kjøkkenmøddingerne i Danmark og Sverige afsattes, og 
mens temperaturen var mildere end nutildags, laa landet ved Kristi- 
aniafeltet mellem 70—45m. lavere end den nuværende vandstand. 
Og ved studiet af bankernes og lerafsætningernes fauna, er det blevet 
klart, at sommertemperaturen har været omtrent 2—3" mildere end 
nutildags. Det er da troligt, at dyreliv og planteliv har fulgt efter 
i samme forhold, og at vi i det hele taget burde vente at gjenfinde 
den samme rækkefølge som vi fandt i Danmark. I det væsentlige er 
ogsaa dette tilfældet, men det er at merke, at vi her ikke har at støtte 
os til et paa langt nær saa fuldstændigt materiale som det danske. 
Med hensyn til planternes historie er der forskjellige opfatninger i 
detaljer. Men i hovedtrækkene er der enighed om, at der efter den 
sidste nedisning først er indvandret arktiske plantefølger i landet, 
om de nu er kommet fra Østsibirien eller sydfra. Dernæst er birken 
og furuen, eken og bøken, ganske som i Danmark—Sverige, vandret 
ind i den nævnte rækkefølge (Holmboe o. a.). Det gjælder nu her 
at forsøge — paa samme maade som i Danmark — at undersøge i 
hvilket forhold de arkeologiske perioder staar til disse kjendsgjer- 
ninger. 
Stenaldersmaterialet fra Norge var i længere tid ikke meget paa- 
agtet. Det samler sig om to store grupper, nemlig de fund, der er 
gjort paa samlede bopladser, og de, der ikke skriver sig herfra : enkelt- 
fundene. Allerede professor Rygh var opmerksom paa at boplads- 
fundene havde en helt anden karakter end de øvrige fund, men der 
