13 
blev ikke anledning til at slutte meget heraf, da fundene egentlig først 
i 90-aarene begyndte at antage et større omfang. Det første, der kom 
ind, var fra en liden plads Sjøskogen under Nøstvet i Akershus 
amt, lige op for sydenden af Bundefjorden ved Kristiania. Det gjor- 
des i 1879 og siden fandtes med mellemrum lignende fund fra Smaa- 
lenene, Jarlsberg ete., i det hele taget omkring fjorden. Det var dr. 
Hansen, der først fremhævede at disse fundpladse lod sig bringe i 
overensstemmelse med stigningsforholdene i landet, idet de sandsyn- 
ligvis skrev sig fra et bestemt havnivaa. Det er dr. Hansens 
fortjeneste, at han havde fundet ud, at bopladsene lod sig referere til 
et bestemt strandlinjenivaa, der efter hans opfatning var samtidig 
med yngre stenalder i Danmark—Norge. Det er imidlertid først ved 
professor Brøggers nøiagtige studier over faunaens vekslinger i 
lerlag og skjælbanker, og ved hans geologisk-arkeologiske studier, 
at der er kommet klarhed over bopladsernes virkelige stilling. 
Ved at følge fundene fra Smaalenene, ind i Akershus, rundt Kri- 
stianiafjorden og ned i Jarlsberg og endnu videre, er det lykkedes 
professor Brøgger at vise, at Nøstvetbopladserne, som vi 
vil kalde dem, ligger ved et nivaa, der ganske svarer til littorinasænk- 
ningens maksimum i Syd-Sverige—Danmark, eller med andre ord, at 
Nøstvetbopladserne maa være afsat paa samme 
tid som kjøkkenmøddingerne i Danmark. Dette 
nivaa er ved Kristiania omtrent 69—70 meter, ved Kristianiafjordens 
ydre dele omtrent 41—42 meter. Det angiver, ifølge sit forhold til 
lerlag og skjælbanker, at Nøstvetbopladserne er samtidige med kjøk- 
kenmøddingerne. 
Geologien har herved skjænket arkeologien en tidsregning, som 
professor Brøgger har søgt at specificere videre, og hvortil ogsaa 
forfatteren har givet bidrag i det vaaren 1906 udkomne ,Studier over 
Norges stenalder*. Det er herved bragt paa det rene, at Norges 
stenalder kan deles i to hovedperioder, ganske som Danmark—Sveri- 
ges, en ældre stenalder, der er samtidig med kjøkkenmøddin- 
gernes tid (dansk ældre stenalder) og hvorfra Nøstvetbopladserne stam- 
mer; en yngre stenalder, samtidig med Danmark—sSveriges 
store stengraves tid, hvorfra alle norske enkeltfundne yngre sager 
stammer. Det vil da være af interesse at omtale lidt nærmere Nøstvet- 
bopladsernes beskaffenhed. 
Siden den første sending af stensager fra Nøstvet kom ind til uni- 
