18 
gnide sten mod sten, senere med brug af vand og sand, er meget ældre 
end de ældste Nøstvetbopladse. 
Den nøie sammenhæng mellem de danske kjøkkenmøddinger og 
de norske Nøstvetbopladse skulde naturlig forudsætte, at vi ogsaa paa 
Nøstvetbopladserne skulde finde spalteren, enten i sten eller i flint. 
Saa er ogsaa tilfældet; men der er herved at merke, at spalteren over- 
hovedet meget sjelden findes paa norsk grund. Dette er imidlertid 
intet eiendommelig og afsvækker selvfølgelig ikke paa nogen maade 
beviset for samtidighed. Forklaringen ligger ogsaa her i de naturlige 
forhold. Spaltereggen forudsætter flint. Tilgangen paa flint har i 
Norge ikke været saaledes, at den paa nogensomhelst maade har kun- 
net fylde behovet for redskaber. Og saaledes er det gaaet til, at spal- 
teren ligesom forsvinder i norsk stenalder. Nøstvetøksen i hornfels 
blir dominerende. 
Foruden øksen og spalteren findes pilespidsen af flint og ,flek- 
ken", d. v. s. kniven af baade flint og anden sten. Nævnes saa tilslut 
den ovale strandsten af en. næves størrelse, som har været brugt til at 
hugge stenen med, og endelig slibestenen af rød sandsten, saa har vi 
hermed redskabsforraadet af sten fra bopladserne. Alt det, som en 
gang udfyldte disse tørre former, alt af træ og ben o. s v., alt det 
er svundet ind og ødelagt i tidernes løb af det rindende vand og de 
kemiske processer, der følger med. Vil vi forsøge at trænge ind i 
dette ældste norske folks liv, kan vi imidlertid ikke blive staaende ved 
dette. Vi maa bane os en langsom vei gjennem sammenligninger og 
analogier, for tilsist at kunne give et nogenlunde paalideligt helheds- 
billede. Det er dette, der i al korthed skal forsøges i næste afsnit. 
| (Fortsættes). 
Papirhvepse. 
Af 0. J. Lie-Pettersen. 
Mens menneskene først meget sent lærte at tilvirke papiret, har 
naturen forlængst frembragt dette stof og det i en form, som kommer 
visse sorter af det menneskelige kunstprodukt temmelig nær, saavel 
med hensyn til dets kemiske sammensætning som i sin almindelige 
konsistens.  Hvepsene — det vil sige enkelte slegier af dem — har 
nemlig gjennem umaalelige tidsrum benyttet det som byggemateriale 
