26 
af spigeren, som 1 sit ydre ikke havde noget andet tilfælles med deres 
eftertragtede bytte end den mørke farve. 
Hvepsenes fluejagt minder ikke saa lidet om rovfuglenes ener- 
giske anfald paa deres oftest værgeløse bytte. Fra luften styrter de 
med stor voldsomhed løs paa de intet ondt anende fluer, kaster dem 
til jorden, afbider deres vinger og ben og sætter sig derpaa iro paa 
en trægren eller et lignende sted for at fortære dem eller for at tygge 
dem op til den foran omtalte næringsmasse. Man har derfor betegnet 
dem som ,insektverdenens høge”, et navn som især i de ældre skildrin- 
ger oftere sees anvendt om disse rovinsekter. 
Deres vildhed og voldsomhed kommer dog først ret tilsyne, naar 
man forstyrrer deres reder. De anfalder da med sandt raseri enhver, 
der nærmer sig redestedet, og stikker og bider med en saadan vold- 
somhed, at man skyndsomt maa tage flugten. Naar en hveps laver 
sig til at angribe, summer den sterkt op; herved alarmeres redens 
øvrige beboere, som straks kommer i det heftigste oprør og øieblik- 
kelig iler sin fælle til undsætning. Under en fræsende summen styrter 
arbeiderne ud af reden og anfalder i forening den ulykkelige, der har 
vovet at forstyrre deres fred. Er kolonierne meget talrige, er det 
forbundet med adskillig fare at komme i nærheden af dem. Tasehen- 
berg beretter, at en hel kvæghjord samt dens hyrde og hans hund 
maatte redde sig ud i en elv fra en rasende hvepsesværm, der var kom- 
met i oprør, fordi den intet anende hyrdehund havde sat sig op paa 
en muldvarpehaug, hvori hvepsene havde sin rede. Det er forøvrigt 
en velkjendt sag at ,det er farligt at stikke sin haand ind i et hvepse- 
bol" ; men den som ikke har været vidne til et saadant oprør, kan 
vanskelig danne sig en ret forestilling om det vilde raseri, dyrene 
under saadanne omstændigheder geraader i. 
Hvepsenes giftapparat, med tilhørende stikkebrodd, er i virke- 
ligheden et meget effektivt vaaben baade til angreb og forsvar. Stik- 
kene er meget smertefulde og frembringer hos mennesker og pattedyr 
hurtig hævelser. Giftstoffet bestaar, foruden af et alkalisk reagerende 
kjertelsekret, hovedsagelig af myresyre, der er den virksomste be- 
standdel. Kun hunner og arbeidere besidder brodd, mens hannerne, 
ligesom humle- og bihannerne, mangler dette frygtede vaaben. 
Den summende tone som disse og beslegtede insekter frembringer 
under flugten, og som, naar dyrene kommer i affekt, stiger til en fræ- 
sende susen, skyldes ikke blot vingebevægelsen. Den skriver sig 
