31 
i dem saa inkarnationen af visse guder — horus som falk, anubis som 
hund, thot som ibis — derfor blev de ogsaa balsamerede, naar de døde. 
Lortet derimod henholder sig til Herodot, efter hvem menne- 
skets sjæl skal vandre omkring i 3000 aar, og lægger vegten paa sjæle- 
vandringen. Derfor blev dyrene balsamerede med undtagelse af dem, 
som tjente til føde, gjæs, ænder og de fleste af Nilens fiskearter. Hel- 
ler ikke blev lastdyrene, æsel, hest og kamel, balsamerede. Ægypterne 
vilde efter Lortets mening ikke at de dyr skuide gaa i forraadnelse, 
i hvilke deres forfædres sjæle boede. (Globus). 
Edderkopperne og de blomsterbesøgende insekter. Beskjæftiget 
med nogle blomsterbiologiske studier høsten 1904 blev den dan- 
ske botaniker C. Raunkiær en dag opmerksom paa, at en liden 
edderkop laa skjult inde i blomsten af blaaknap, Suceisa pratensis. 
Til en begyndelse antog han, at dette kun var en tilfældighed. Ved 
at undersøge en del andre blomster viste det sig imidlertid, at disse 
ogsaa skjulte edderkoppe. Dette bragte ham til nærmere at studere 
sagen, og han har nu i det danske ,Botanisk Tidsskrift" (Bd. 27, 
hefte 3, 1906, p. 313) nærmere redegjort for sine resultater. Da disse 
vistnok vil interessere vore læsere, skal vi her kortelig omtale dem. 
Da det havde vist sig, at edderkopperne regelmæssig fandtes i 
blomsterkurvene, laa det nær at antage, at de havde nogen betydning 
for blomsternes bestøvning. Det viste sig imidlertid snart, at saa 
ikke var tilfældet. Edderkopperne havde skjult sig i blomsten for at 
kunne fange de blomsterbesøgende insekter. Det lykkedes ogsaa Raun- 
kiær at fange nogle edderkopper, som var ifærd med at udsuge fangne 
insekter. 
De omtalte edderkopper hører til krabbeedderkopperne (Lateri- 
gradæ), som meget ligner smaa krabber og løber sidelængs som disse. 
De spinder ikke noget fangenet, men sidder stille og lurer paa sit 
bytte. De holder egentlig til nede paa jorden, men derfra maa de 
engang være bleven opmerksom paa, at blomsterne har et rigt insekt- 
besøg, og har saa forlagt sit jagtfelt til disse, hvor de skjult mellem 
blomsterbladene lurer paa byttet. Edderkopperne blev fundne paa for- 
skjellige planters blomster, de syntes dog at have en vis forkjærlighed 
for blomsterne af blaaknap, Succisa pratensis og augnablom, Par- 
nassia palustris, som har et meget rigt insektbesøg. Paa sidstnævnte 
plante fangedes saaledes i løbet af 45 minutter 29 edderkopper. In- 
sekterne syntes at have forstaaelse af, at det kunde være farligt at 
besøge blomster, hvor edderkoppen sad. Ofte satte de sig slet ikke 
paa den blomst, som husede denne, men besøgte de andre blomster 
paa samme plante; de kunde dog ogsaa sætte sig paa blomsten, men 
fløi snart bort uden at slikke paa de to honningpletter paa stamino- 
dierne, hvad de ellers pleiede at gjøre. Trods al forsigtighed af insek- 
terne maa dog edderkopperne forstaa at fange dem. 
Krabbeedderkopperne er ganske smaa, kun 5—7 mm. lange. Des- 
uagtet kan de fange forholdsvis store insekter, saasom perlemorsom- 
merfuglen (Argynnis semele) og den store flue Eristalis pertinax. 
Paa blomsterne af augnablom findes ikke saa sjelden døde in- 
* 
