ST 
lysbuerne til at fare ud snart i den ene og snart i den modsatte ret- 
ning, alt efter strømretningen (fig. 2). Paa den maade faar man 
en omtrent cirkelruna lysskive (fig. 3). 
Fra denne flammeskive udgaar der en meget sterk lyd, der kan 
stige til et øredøvende hvin, hvilket naturligvis kommer af de sterke 
svingninger, luften sættes i af de paa hinanden følgende lysbuer. 
Det har vist sig, at disse lysskiver- brænder med en forbausende 
stadighed. Man har opnaaet lysskiver paa næsten 2 meters diameter, 
som forbruger op til 1000 hestekræfter. Desuagtet brænder de aldeles 
jevnt og roligt. 
: - 
dr 7 Sp 7 FASE - 
& Frere NES Tag art), &. 
Ven Grong PL) 
Sø AA så 
VINENE 
— aper 
NESEN Ke TEL, 
N SEES Er EN SN 
SJ SENE ; 
G Sa Og 
Fa 
ta dal, 
Fie. 2 
I praksis lader man naturligvis ikke disse flammer brænde frit i 
luften, men man indeslutter dem 1 flade ovne af ildfast sten et par 
meter i diameter og med blot nogle faa cm.s afstand mellem væggene. 
Det er ganske merkeligt, at saa vældige energimængder som 1000 
hestekræfter kan optages i et saa lidet ovnsrum. Dette er en omstæn- 
dighed af stor økonomisk betydning, da der kræves liden plads og 
ganske enkle apparater. 
De første forsøg udførtes ved Frognerkilens fabrik og paabegynd- 
tes i juli 1903. Senere, da man trængte mere energi, flyttedes for- 
søgsstationen til en egen bygning paa Ankerløkken ved siden af Kri- 
stiania elektricitetsverks sekundærstation. Senere, da man behøvede 
endnu mere, flyttedes til Vasmoen pr. Arendal, hvor man fra Barbus 
elektriske kraftstation fik ca. 500 hestekræfter til daglig drift. 
