40 
holde lidt kvælstofoxyd (NO), der er en kemisk forbindelse mellem 
begge bestanddele. Ved almindelig temperatur er luftens indhold af 
kvælstofoxyd forsvindende lidet. Naar luften derimod opvarmes, saa 
vil mere og mere af dens bestanddele forbinde sig og danne kvælstof- 
oxyd. Ved hver temperatur vil der stadig være en bestemt mængde 
kvælstofoxyd i luften. —Ophedes ligetil 3000", lysbuens temperatur, 
vil hele 5 "/, af luften være kvælstofoxyd. Afkjøles igjen luften, saa 
vil kvælstofoxydet spalte sig igjen, og ved almindelig temperatur er 
luftens indhold af denne gasart igjen forsvindende lidet. Foregaar 
derimod afkjølingen momentant, i et øieblik, saa faar kvælstofoxydet 
ikke tid til at spalte sig. Ved en hurtig afkjøling fanger man saa at 
sige de 5 "/, som dannede sig ved 3000". 
Dette foregaar nu ganske af sig selv i den elektriske ovn. Gjennem 
en del aabninger i væggen blæses luft ind. Luften ophedes i flamme- 
skiven til ca. 5000". Herved forbinder en hel del kvælstof og surstof 
sig til kvælstofoxyd. For at indfange eller beholde dette, maa luften 
afkjøles momentant. Dette sker ganske af sig selv. Det er nemlig 
kun i samme øieblik luften passerer lysbuen eller rettere lysbuen pas- 
serer luften, at denne ophedes til denne temperatur. —Øieblikkelig 
den kommer udenfor lysskivens omraade, afkjøles den til ea. 600". 
Saa varme er nemlig de gasarter, som forlader ovnen igjen. 
Salpeterfabriken paa Notodden aabnedes 2den mai 1905. Den 
er udstyret med 5 ovne (fig. 4), som hver konsumerer ca. 700 heste- 
kræfter, hvilken energi faaes fra kraftstationen paa Tinfos, hvor der 
til dette øiemed er opstillet en dynamo paa ca. 2700 hestekræfter. 
Den luftmængde, som ledes til ovnene, udgjør tilsammen ea. 75000 
liter i minutet. 
I ovnene dannes der som før sagt kvælstofoxyd. Denne maa nu 
overføres til salpetersyre. Dette sker i et stort absorbtionsapparat, 
som bestaar af en række granit- og sandstenstaarne, 10 m. høie. Disse 
er fyldt med smaasten af kvarts, nedover hvilke der risler vand, mens 
gaserne fra ovnene strømmer den modsatte vei. Vandet indsuger da 
kvælstofoxydet, som gjennem en del kemiske processer, der her ikke 
nærmere kan forklares, overføres til salpetersyre. Denne syre samles 
derefter i store granitkar, hvor. den tilsættes kalksten. Herved dan- 
nes kalksalpeter, som er fabrikens egentlige hovedprodukt. 
Med dette kalksalpeter har man ved Aas landbrugshøiskole ud- 
ført en række dyrkningsforsøg, hvoraf det fremgaar, at kalksalpeteret 
ikke alene er fuldt jevngodt med chilisalpeteret, men i visse tilfælde, 
