45 
Sande gik en mindre fjord mod nord og ved Tønsberg gik en lignende 
indover med talrige bugter og sund. Sydover herfra blir forandrin- 
gerne mindre. Større blir de atter i Bratsberg, hvor for det første 
indsjøsystemet Bandak—Norsjø etc. dengang var svære fjordarme, og 
hvor videre Farrisvandet ved Larvik var en stor fjord. 
Det maa indrømmes, at med en saadan konfiguration blir udse- 
endet saa væsentlig forskjellig fra nutildags, at den maa have stor 
betydning. —Kyststrækningen fra Skien til Lister kjender vi endnu 
for lidet til at kunne rekonstruere dens udseende i stenalderen. Og 
paa Vestlandet er der endnu ikke tale om at gjøre dette. Vi vil ogsaa 
have nok foreløbig med denne korte geografiske skitse, da dette felt 
omkring Kristianiafjorden har dannet centrum for bebyggelsen. 
Det forstaaes nu, hvor vigtigt det er at have nogenlunde oversigt 
over disse topografiske forhold, naar det samtidig erindres, at samt- 
lige Nøstvetbopladse var beliggende ved denne 
kystlinje; en af de best kjendte var beliggende ved bunden af 
Glommenfjorden, selve Nøstvet laa ved bunden ai den nuværende 
Bundefjord; ved bunden af Sandefjorden laa flere bopladse. En 
enkelt i det nuværende Raade bør merkes, da den laa paa en lidt 
større ø. — Vi har lov til da at slutte, naar det samtidig erindres, 
at der ikke er gjort bopladsfund fra denne ældre stenalder inde i lan- 
det, at befolkningen har levet som kystbefolkning i et klima med 
kystens flora og dyreliv. 
Hvad ved vi nu om dette klima og dette dyreliv og fauna? Kli- 
matet kjender vi i sine store hovedtræk; vi ved af undersøgelserne af 
lerafleiringerne og bankerne, at sommertemperaturen ialfald maa have 
været omtrent 2 å 3" C. varmere end nutildags.  Hvormeget dette kan 
betyde, lader sig ikke i en linje udtrykke. Det betyder bl. a. at 
skoggrænsen sandsynligvis laa 350 — kanske 400 meter høiere 
end i nutiden. Det betyder, at flere smaa mollusker som den gang 
kunde leve i havet ved vore kyster, nu er uddøde, varmekjære dyr 
som Tapes o. fl. Men størst betydning har naturligvis denne klimat- 
forskjel havt, naar vi ser hen til det høiere dyre- og planteliv. Norges 
skoge maa have seet anderledes ud end nu, og dyrelivet i disse skoge 
maa have været meget forskjelligt fra det nuværende. 
Det nævntes ovenfor, at de skogdannende trærs indvandring i 
Norge var foregaaet omtrent i samme forhold og i det væsentlige til 
samme tid, som i Danmark—Sverige. Først var det arktiske element 
indvandret, dernæst birken og furuen og saa eken og endelig bøken, 
