60 I 
professor Jaekel pinjeskyens høide til 4300 m. o. h. Den næste 
dag blev Vesuv for første gang synlig fra Neapel, idet en forøvrigt 
ikke meget sterk vind feiede askeskyerne væk. Den opstigende damp- 
sky naaede da kun op til en høide af 2600 m. o. h., d. v. s. den var 
omtrent lige høi som Vesuv selv. 
Efter at vi saaledes har faaet en oversigt over begivenhedernes 
forløb, skal vi se lidt nærmere paa de enkelte fænomener. 
Som bekjendt indledes og ledsages de vulkanske udbrud af jord- 
skjælv. Ifølge professor Jaekels beskrivelse var imidlertid jord- 
skjælvene ved disse udbrud meget ubetydelige. Ja selv natten mellem 
den 7de og 8de april synes ikke jordskjælvene at have spillet nogen 
større rolle. — Saaledes opgives det af personer i Boscotrecase, at 
jorden kun rystede meget svagt. De meddelelser, som haves om jord- 
- rystelser i Neapel, skyldes ifølge professor J ae kel delvis den sterke 
bevægelse i atmosfæren. 
Karakteristisk for disse udbrud af Vesuv er det, at lavaen i de 
første dage syntes at spille hovedrollen, mens derimod sten- og aske- 
regnen i de sidste dage var det fænomen som tiltrak sig den største 
opmerksomhed. Dr. Wegner mener, at dette maa forklares paa den 
maade, at de i den glødende smeltemasse indesluttede gasarter og 
dampe pressede lavaen op i vulkanrøret, indtil den gjennem sideaab- 
ninger i vulkankeglen kunde rinde ud over jordoverfladen. Naar nu 
paa grund af udstrømningen af en lavamasse trykket paa de længere 
nede i vulkandybet indesluttede dampe og gasarter blev mindre, vilde 
disse med voldsom fart bevæge sig opover og søndersprænge den over- - 
liggende lava, saaledes at den slyngedes ud i luften som fint fordelt vul- 
kansk aske eller noget større vulkanske stene. Forholdet skulde være 
analogt med det, som indtræder, naar korken aabnes paa en seltersfla- 
ske, og den indesluttede kulsyre bruser op. Dette er en forklaring, som 
ogsaa tidligere har været anvendt paa udbrud af lignende art. Særlig 
har det været almindelig antaget, at den fine vulkanske aske bestod 
af den ved eksplosioner søndersprængte lava. Den berømte franske 
vulkanforsker Lacroix, der navnlig har indlagt sig stor fortjeneste 
ved sine indgaaende studier af Mont Pelé, er imidlertid kommen til 
et andet resultat, idet han mener, at den fine støvformige aske dannes 
ved en gnidning og søndermaling af allerede størknede lavamasser. 
Kartskitsen viser os udbredelsen af de forskjellige lavastrømme 
den 22de april 1906. Sammenligner man denne kartskitse med et 
kart, hvor høideforholdene er angivet, vil man kunne se, hvor nøie 
