62 
Neapel og Vesuv, havde et dække af 25—-30 cm.s mægtighed. Den 
største skade anrettede dog sten og askefaldet paa de steder, der laa 
nordøst for Vesuv. I Ottajano, som blev fuldstændig ødelagt, laa der 
et ca. 70 em. tykt dække af sten og aske, og dette dække bevirkede ved 
sin tyngde, at husenes tage styrtede sammen. Ogsaa i San Guiseppe, 
hvor dækkets tykkelse var ca. 40 cm., trykkedes de fleste tage ned. 
Saaledes styrtede kirketaget ind og begrov de talrige mennesker, som 
havde søgt sin tilflugt i kirken. 
Af adskillig interesse er en del bemerkninger, som professor La- 
croix har gjort angaaende de eksplosioner, som han havde anledning 
til at iagttage. Han observerede graalig hvide, tykke skyer, som steg 
lodret op eller bevægede sig over hinanden med liden hastighed; i 
mange tilfælde naaede de op til ganske betydelige høider, i andre til- 
fælde formaaede de kun at hæve sig lidt over kraterranden. Disse 
skyer mindede adskillig om lignende vertikalt opstigende dampskyer, 
som han havde iagttaget ved Mont Pelé, men adskilte sig ved sin 
mindre tæthed fra de glødende, vertikalt opstigende skyer (nuées ar- 
dentes verticales), som, efter at de med større eller mindre voldsomhed 
var drevet ret op af vulkanrøret, paa grund af sin tyngde gled nedover 
langs fjeldets sider, uden dog at den hastighed, hvormed de bevægede 
sig, kunde sammenlignes med den hastighed, som de dampskyer havde, 
der allerede i udbrudsøieblikket sendtes i skraa retning nedover fjeld- 
siden, saaledes som f. eks. tilfældet var med den dødssky, som i sin 
tid ødelagde St. Pierre, og som jeg tidligere har beskrevet i ,Naturen". — 
Paa Vesuv var det ifjor efter Lacroixs iagttagelser, som om damp- 
skyerne efter at være kommet op over krateret ligesom betænkte sig 
paa, om de skulde stige tilveirs eller glide nedover langs fjeldsiden. 
Lacroix er ved studiet af disse forskjellige skyer kommet til det 
resultat, at der ikke er nogen væsentlig forskjel paa de almindelige 
oppstigende vulkanskyer og paa de ovenfor omtalte ,nuées ardentes 
verticales", som kjendes saa godt fra Mont Pelé. Stiger mængden af 
vulkansk aske i skyen over en vis størrelse, vil det faste materiale rive 
gasarter og dampe med sig og som en samlet masse rulle nedover 
langs fjeldets overflade. Er denne Lacroixs opfatning, som der 
dog sandsynligvis vil gjøres endel indvendinger mod, korrekt, saa 
skulde altsaa Neapel trods den beskyttelse, som Monte Somma kunde 
yde, ikke være sikker paa at undgaa St. Pierres skjæbne. 
Lad os saa tilslut se, hvorledes det er gaaet med selve Vesuv- 
keglen. Den elegante spids som ved de sidste aars svage og opbyg- 
