93 
nordligt bassin. Vanskelige isforholde tvang imidlertid skibet til at 
styre sydvestover langs isranden, og først i slutten af juli lykkedes det 
at trænge igjennem isen og komme ind til Kap Bismarck paa Grøn- 
lands østkyst. Var isforholdene ugunstige ved Spitsbergen, var de saa 
meget bedre her. En sælfanger fra Tromsø, som blev paatruffet ved 
Kap Bismarck, fortalte, at i de 30 aar som han havde drevet fangst ved 
Grønland havde han ikke havt saa gunstige isforholde. I en aaben 
rende mellem land og drivisen styrede derpaa ,Belgica" nordover 
indtil 78" 16", hvor isen blev saa svær og tæt, at skibet maatte vende 
sydover. Hvor ,Belgica" gjorde vendereise paavistes en forholdsvis 
grund banke, som synes at strække sig i østlig retning mod Spitsber- 
gen og som muligens er en del af den formodede ryg, som skal for- 
binde Spitsbergen med Grønlands østkyst. Af det ukjendte land, nord 
for Kap Bismarck, blev den yderste kystrand indtil ca. 79" nordlig 
bredde kartlagt. Det meste af kartlægningen foregik ved peilinger fra 
skibet. Kun paa et sted, ved Kap Filip paa 77" 38 n. br., blev der 
landet. Ligeledes landedes der ved Kap Bismarck og ved de noget 
sydligere Koldeweyøer.  Planteverdenen paa disse steder var forholds- 
vis rig og der fandtes hare, ræv, lemæn, rype o. s. v., ligeledes fandtes 
ben af ren og moskusokse. Af størst interesse var dog fundet af eski- 
mograve og ruiner. De viser at disse nu saa øde kyststrækninger en 
gang har været beboet af eskimoer. 
I et netop udkommet, rigt udstyret verk giver hertugen af Orleans 
en livlig skildring af reisens oplevelser, om kampen med drivisen, om 
Jagt efter isbjørn og hvalros, om dyrelivet paa Grønlands østkyst o. s. v. 
Hvad der gjør verket ikke mindst interessant er de pragtfulde, ofte 
farvelagte illustrationer, hvormed de er forsynet. Disse illustrationer 
er dels reproduktioner af fotografier, tagne under ekspeditionen, dels 
er de gjengivelser af skisser og malerier, udførte af en af deltagerne, 
den franske dyremaler E. Mérite. En af Mérites plancher viser os 
alkekonger, lunder og ringgjæs i forskjellige stillinger. Paa en anden 
planche faar vi se erfugl, havhest og lomvie; en tredie planche gjen- 
giver hoveder af klapmyds og hvalros o. s. v. Paa alle tegninger har 
Mérite forstaaet at træffe det for vedkommende dyr karakteristiske. 
Under ekspeditionen blev der af kandidat Einar Koefoed indsam- 
let et meget rigt hydrografisk materiale. Ligeledes blev der baade 
ved Spitsbergen og Grønland skrabet og indsamlet fiske og lavere 
bunddyr. Ogsaa af høiere dyr, pattedyr og fugle, blev der tilvare- 
taget et rigt videnskabeligt materiale. Dette materiale er endnu un- 
der bearbeidelse, men antagelig vil dog ekspeditionens videnskabelige 
resultater foreligge i trykken i løbet af dette aar. J, G. 
Bruges narhvalens stødtand som vaaben i parringstiden? Efter 
at man 1 lange tider er gaaet ud fra, at narhval-hannens tand er be- 
stemt til at anvendes som vaaben, vel navnlig overfor andre dyr af 
samme art, har man, saavidt mig bekjendt, i de senere aar ganske for- 
ladt denne teori for at blive staaende ved en anden om, at dyret kun 
bruger tanden til at rive op i havbunden med, naar det søger føde. 
Det er muligt, at denne sidste teori er saa vel begrundet, at den 
