108 
paa jorden, men i skogtrakter er dette kun meget sjelden tilfældet. 
Jeg kjender af egen erfaring kun 2 tilfælde, hvor rederne var anbragt 
paa smaa lyngbevoksede tuer lige i kanten af en furuskog, hvor en 
større koloni havde sit tilhold, men hvor der dog ingen mangel var paa 
brugbare hækkepladse paa de tilstødende trær, og grunden til disse 
undtagelser er mig fremdeles uforklarlig. 
Paa træbare steder — for eksempel paa øerne ude i skjærgaarden 
og i de nordlige kyststrøg — maa graatrosten dog, naar den over- 
hovedet slaar sig ned der, ofte benytte den bare mark som hækkeplads. 
Sjeldnere slaar den sig ned paa hustage, og isaafald kun paa ubeboede 
huse, baadnøst, udhusbygninger og lignende. Paa fiskepladsene i det 
nordlige Norge — for eksempel i Lofoten — anbringes rederne under- 
tiden — hvad ogsaa professor Collett anfører — paa de stilladser, 
hvorpaa fisken ophænges til tørring, de saakaldte ,hjeller*, og i Helge- 
lands skjærgaard fandt jeg flere reder paa nøgne klippeafsatser. 
Tilfjelds, hvor graatrosten sjelden hækker ovenfor den øvre birke- 
region, har jeg flere gange fundet dens reder i graavidjerne. 
Rederne anlægges saaledes paa meget forskjellige steder og i tem- 
melig forskjellig høide, sjeldnere dog i nogen betydeligere afstand fra 
marken. 
Graatrosten synes ikke at gjøre sig nogen uleilighed med at skjule 
sin rede for nysgjerrige blikke; itvertimod anlægges den ofte paa 
steder, hvor enhver forbipasserende let blir opmerksom paa den. Des- 
uden hænger ikke sjelden grovere dele af byggematerialet ned fra 
redestedet, saa at selv den mindre opmerksomme iagttager formelig 
blir varskoet om dens tilstedeværelse. 
Fuglenes støiende adfærd, naar man nærmer sig deres hække- 
pladse, bidrager desuden yderligere til at røbe den for enhver, der 
maatte ønske at tage deres bygverk nærmere 1 øiesyn. 
Medens reden er under opførelse finder parringen sted, og ikke 
før er bygverket færdig, saa finder vi allerede de første eg. Disse, 
der har en grøn grundfarve og er tæt bestrøet med brune pletter, 
varierer endel i størrelse. I almindelighed er de mellem 27 og 32 
mm. lange med en største bredde af 20 til 22 mm. 
Sedvanlig lægger hver hun 5—6 eg, 4 er dog ikke sjelden, men 
7—8 hører til undtagelserne og er kun i faa tilfælde paavist hos 
denne art. 
I den første uge af mai tager i almindelige aar rugningen sin 
