110 
sen smaa, nøgne og hjælpeløse unger skal nemlig nu daglig forsynes 
med foder, og da deres appetit stadig tiltager, maa begge forældrene 
næsten ustanselig være paa farten. 
Foderet bestaar dels af forskjellige insekter, dels af snegle og 
regnorme. De sidstnævnte dyr konsumeres især i betydelige mængder 
af de lidt ældre redeunger og udgjør ved denne tid ogsaa en betydelig 
del af de voksne fugles næring. 
Omkring midten af juni begynder kuldene at forlade rederne og 
ved St. Hans tider, naar skog og mark staar i sit midtsommerskrud, 
træffer vi mange af de korthalede, endnu ikke helt flyvedygtige troste- 
unger hoppende omkring paa skogbunden mellem bregnekrat eller i 
de tætte buske. Ofte er de endnu ikke istand til at kunne flakse op 
i de nærmeste grene, men maa søge skjul mellem planter eller stene, 
naar en fare nærmer sig, og bliver ikke sjelden et let bytte for katte 
og hunde. Men naar halen er vokset helt ud og de en tid har faaet 
øve sine vinger, tumler de unge troster sig snart med stor færdighed 
mellem løvet og lærer snart baade at finde sin føde selv og at være 
paa vagt mod fiender. 
Hen paa eftersommeren, naar bærene begynder at modnes, ind- 
træder der en temmelig væsentlig forandring i graatrostens levevis. 
Mens den hidtil omtrent udelukkende har hentet sin næring fra dyre- 
verdenen, begynder forskjellige plantestoffe, specielt bær nu at indgaa 
i dens spiseseddel, og efterhvert som aarstiden skrider fremover, blir 
denne forandring i dens næring mere og mere merkbar. Den ind- 
finder sig nu gjerne i frugthaverne og kaster sig her med stor graa- 
dighed over de fleste dyrkede bærsorter.  Værst udsatte for dens hjem- 
søgelser er jordbærplantningerne og kirsebær- og morel-haverne, hvor 
trosten, trods alle de tildels sindrige skræmmeindretninger, som op- 
findsomme frugtdyrkere har anbragt i haverne, kan anrette ganske be- 
tydelige ødelæggelser, dersom man ikke i bærenes modningstid er paa 
post og jager flokkene bort, naar de forsøger at slaa sig ned i haverne. 
Slu og forsigtig som graatrosten er, indfinder den sig i haverne 
især i de tidligste morgentimer, før folk er kommet paa benene, og 
mens alt endnu er stille i haverne og omkring husene, og naar folk 
begynder at komme ud for at tage fat paa dagens arbeide, tager den 
sin tilflugt til de omgivende skogholt eller buskadser, hvor den holder 
sig skjult udover dagen. 
Der er ingen tvil om, at graatrostens forkjærlighed for de nævnte 
