115 
førte strofer er ordnede efter deres indbyrdes slegtskab og ikke gjen- 
giver en samlet komposition, men et udvalg af de enkelte dele deraf. 
De 3-leddede strofer, der gjentages 2—5 gange, gjengives saaledes : 
PEN 
Vi-vi-y 
Vi-dy-y 
Vi-vi-vi 
Gri-ky-y 
AD DR 
Vi-u-dju*) 
Mellemstroferne er antydet paa følgende maade: 
pipipipiilis pipipivitsii 
Zizizizizizizi tsy-tsy-tsilis 
Endestroferne, der ofte er 2-leddet, er eksempelvis betegnet med 
Tj o-vit ! Tjo-vit | Tjo-vit ! 
Vegten ligger her paa den sidste stavelse. 
En strofe, der er særlig velklingende og visselig vil være mange 
af læserne bekjendt, gjengives af den samme forfatter træffende saa- 
ledes : 
Djo-do-dii ! Bjo-do-dii ! Djo-do-dii ! 
LJ NE MR EN 
eller Do-do-dry! Do-do-dry! Do-do-dry! 
Ofte hører man foruden de her gjengivne strofer ogsaa en enkel 
fyldig fløitetone — gjentaget 2 eller 3 gange — anvendt som indled- 
ning. I det hele besidder maaltrosten et meget rigt repertoire, hvis 
forskjellige afsnit fremføres med vekslende foredrag og betoning. 
snart klinger de bløde og afdæmpede, sløret af en næsten tungsindig 
undertone. Ofte er de dog ogsaa lyse, stundom præget af et vist hu- 
moristisk drag og kan endog slaa over i den mest overgivne sølv- 
klare trille. 
Af de mangfoldige ordspil, som ofte paa en fortrinlig maade an- 
giver rytmen i maaltrostens sang, har Guldberg?) i sin fortræffelige 
og morsomme skildring af denne sanger, gjengivet et lidet udvalg, til 
hvilket jeg henviser den interesserede læser. Tænker man paa disse 
ordspil, mens man en sommeradften lytter til sangen, høres det man- 
gen gang som cm fuglen virkelig udtalte dem. Denne lighed mellem 
1) Betydningen af de anvendte tegn er følgende: — = kort, mv = kort 
betonet, — = lang, == = lang betonet, = = slagbetonet. 
2) F. 0. Guldberg: Naturhistoriske Skisser. Kristiania 1880. 
