135 
Da ultrametoden ei giver nogen afbildning af gjenstandene, kun 
gjør dem synlige ved de af dem fremkaldte lysfænomener, antog man 
fra først af, at metoden ei vilde egne sig til undersøgelser af ,store”, 
mikroskopiske, legemer som f. eks. bakterier eller end mindre plan- 
ters og dyrs kjæmpemæssige celler. 
Men ogsaa her har ultrametoden beredt overraskelser. 
Det viser sig nemlig, at ultrametoden tillader en undersøgelse 
af cellens og protoplasmaets livsfænomener, som den vanlige mikro- 
skopiske undersøgelse ei naar op til, netop fordi ultrametoden med sin 
større ømfindtlighed for fine afvigelser i lysbrydningen kan paavise 
forskjelligheder i protoplasmaets beskaffenhed og anordning, hvor det 
vanlige mikroskop intet saadant ser, uden maaske efter en behandling, 
der forudsætter cellens død. 
Nu kan man ogsaa af lysfænomenerne til en vis grad gjøre slut- 
ninger angaaende legemernes størrelse, form og overfladeforhold. 
Gaidukow har saaledes seet forgreningen hos levende ufarvede 
tuberkelbaciller. Og netop paa mikroorganismernes og infektions- 
sygdommenes omraade kan man vente adskilligt af ultrametoden. 
Som bekjendt gives der en hel række infektionssygdomme, ved 
hvilke man har al grund til at søge smittestoffet i en mikrobe, uden at 
denne til datum er funden, enten den nu er for liden til at blive af- 
bildet i mikroskopet eller fordi den ei lader sig farve ved de nu bruge- 
lige farvemetoder. 
Flere af menneskets aller vanligste smittesygdomme antages at 
bero paa saadanne, endnu ,usynlige* mikrober, saaledes kopper, mæs- 
linger, skarlagensfeber, hos dyrene mund- og klovesyge og flere. 
Ved ultrametoden haaber man nu at kunne bringe for lyset i alle 
fald flere af disse usynlige mikrober, og det har allerede lykkedes at 
finde enkelte om end mindre betydningsfulde arter, hvis slimede hid- 
til næsten homogene kulturer ultramikroskopet har opløst i enkelt- 
individer. 
Men ogsaa angaaende de allerede kjendte, mikroskopisk synlige 
arter kan ultrametoden give nye oplysninger. 
Særlig egner den sig til iagttagelse af de finere bevægelses- 
fænomener, saavel i protoplasmaet som af celleorganismen i 
sin helhed. Efterat den ovennævnte ,dunkelfeld*-undersøgelse") er 
1) ,Dunkelfeld*-undersøgelsen beror paa, at den midterste og største del 
af mikroskopets synsfelt afblændes, mens objektet belyses ved straaler, der falder 
meget skraat ind paa det. Derved naar ingen direkte straaler ind i mikroskopet 
og til iagttagerens øie, kun saadanne, der er reflekteret fra objektets overflade. 
