162 
Allerede 1872 tog Kjellman doktorgraden og kaldtes til docent 
paa sin afhandling: ,Bidrag till kånnedomen om Skandinaviens 
EFctocarpeer och Tilopterider*, som er grundlæggende for den senere 
kundskab om disse algefamilier. Samme aar medfulgte han som bota- 
niker paa Nordenskiölds ekspedition til Spitsbergen, hvor den 
overvintrede i Mosselbay. Kjellman gjorde ikke alene rige ind- 
samlinger af alger, deriblandt mange nye arter, som han senere be- 
skrev i sit arbeide: ,0m Spetsbergens marina, klorofyllförande 
Thallophyter I, II* (1875 
sante iagttagelser over algernes livsforholde under vintermaanederne, 
77), men han gjorde ogsaa høist interes- 
idet han fandt paa en metode, hvorved man kunde skrabe under is- 
dækket. Paa forhaand maatte man jo tro, at saltvandsalgerne i de 
arktiske egne gjennemgik en hvileperiode i den mørke vintertid, naar 
tykke islag dækker havets overflade. Men Kjellman paaviste, at 
dette ingenlunde er tilfældet, tvertimod udviklede algerne sig uden af- 
brydelse, spirede og dannede i alle henseender fuldt normale saavel 
vegetative som især en rigelig mængde af formeringsorganer om vin- 
teren; ja han saa endog sværmesporer svømme livligt omkring i vand 
med en temperatur af + 1.8* C. 
I 1875 medfulgte han Nordenskiölds ekspedition til Novaja 
Semlja og Jenisei og udgav herom: ,Bidrag till kånnedomen af 
Kariska hafvets Algevegetation*" (1877) og ,Ueber die Algenvegetation 
des murmanschen Meeres an der Westkuste von Nowaja Semlja und 
Wajgatsch* (1877). Kjellman samlede dog ikke blot saltvands- 
alger paa disse ekspeditioner, men ogsaa høiere planter, samt fersk- 
vandsalger, hvilke sidste for Spitsbergens vedkommende er bearbeidede 
af professor 0. Nordstedt og for Novaja Semljas af forfatteren 
til disse linjer. 
I 1876 fulgte Kjellman kun med Nordenskiölds ekspedition 
til Finmarken, men paa der berømte Vegafærd 1878—1880 medfulgte 
han hele veien og benyttede overalt anledningen til at gjøre under- 
søgelser, ikke alene over saltvandsalgerne, men ogsaa over de høiere 
planter, idet han ikke blot fulgte systematiske og geografiske syns- 
punkter, men ogsaa biologiske. Som resultat af denne reises under- 
søgelser har han udgivet en hel række afhandlinger, hvoraf som de 
Vigtigste kan nævnes: ,Ur polarvåxternas lif* (1883), »Sibiriska nord- 
kustens Fanerogamflora" (1882), ,Fanerogamflora på Novaja Semlja 
och Wajgatsch* (1882), ,Asiatiska Beringssunds-kustens Fanerogam- 
