197 
feldte afleiringer med rester efter dyr, dels ferskvands, dels saltvands, 
samt planterester opbevaret i myrer og slam. I de sydligere lande 
findes ogsaa dannelser, der er afsat af vinde, de saakaldte æoliske 
dannelser, f. eks. jordarten løss. I denne findes ogsaa rester 
af datidens dyre- og planteliv. 
Det er disse forskjellige afleiringer med sine opbevarede orga- 
niske rester, som det gjælder at udtyde og kombinere paa en strin- 
gent, videnskabelig vis. Det er naturens runer, som maa tolkes, saa 
de giver en sammenhængende fremstilling af forholdene i hine fjerne 
tider. 
Allerede før istidsteorien havde vundet almindelig tilslutning, 
havde man ved undersøgelse af de løse jordlag i Nordtyskland inddelt 
disse i øvre og undre diluvium, d. v. s. to over hinanden lig- 
gende morænelag (geschiebemergel), der var adskilte dels af skiktede 
sand- og gruslag, dels af marine lerlag eller af ferskvaridsdannelser 
og myrjord. 
Til en begyndelse forsøgte man at forklare disse over hinanden 
liggende morænelag som opstaaede ved oscillationer (frem- og tilbage- 
rykning) af isen, særlig under dens tilbagegang. Dette var saaledes 
Torell”s standpunkt, mens andre, f. eks. prof. Helland, hævdede alle- 
rede i 1879, at de forskjellige morænelag i Nordtyskland vidnede om 
flere selvstændige istider. Denne opfatning maa vel i nutiden siges 
at have kjæmpet sig frem til seier. Det viste sig nemlig ved nærmere 
undersøgelse af de dyre- og planterester, der findes opbevarede i de 
mellem morænelagene afsatte afleiringer, at disse organiske rester til- 
hørte en flora og en fauna, der fordrede et saa mildt, tempereret klima, 
at de umulig kunde have levet under en istid. —Tvertimod maatte 
klimaet i Nordeuropa under disse afsætningers dannelse have været 
mindst ligesaa varmt som i nutiden. Man kom derved til forstaaelse 
af, at istiden ikke kunde have dannet én sammenhængende kulde- 
periode, men maatte have været afbrudt af ialfald én mildere periode, 
en saakaldt interglacialtid. 
Der findes vistnok endel forskere endnu (,monoglacialister*) ,som 
tror at kunne forklare de forskjellige kvartære afleiringers dannelse 
ved kun én istid, men deres kamp mod den nu almindelige lære om 
flere istider synes at være haabløs — netop paa grund af de milde 
dyre- og planteformer, som man finder begravede under moræner. 
Det vanskelige er imidlertid at kunne adskille eller fiksere grænsen 
