210 
det geologiske studium, kan jeg nævne et par, som berører dette spørgs- 
maal. Den ene er, at det ikke bare var under begyndelsen af kvar- 
tærtiden at dele af jorden har været dækket af ismasser; spor efter 
istider træffer man i afleiringerne baade fra gamlelivets og fra mid- 
dellivets tidsalder paa forskjellige steder af kloden. De klimatiske 
forhold under jordens forskjellige udviklingsperioder har i det hele 
været meget vekslende. Kvartærtiden har i sammenligning med den 
foregaaende tertiærtid været en kjølig periode, og i denne forholdsvis 
kjølige periode befinder vi os igrunden den dag idag; om f. eks. Grøn- 
land kan vi sige, at den har istid ogsaa i nutiden. En anden kjends- 
gjerning, der ogsaa har fremgaaet af det geologiske studium, er denne, 
at lands og vands fordeling paa jordens overflade har vekslet betyde- 
ligt under alle geologiske perioder. At dette ogsaa maa have havt 
sin indflydelse paa klimaet i de forskjellige egne, fremgaar jo tydeligt 
af den geografiske forskning af forholdene i nutiden. Men hvor stor 
denne indflydelse har været, staar endnu ikke klart. Der er flere for- 
hold, som. tyder paa, at landene i Nordeuropa under istiderne har lig- 
get høiere over havet end i nutiden, ligesom man ogsaa kan paavise, 
at dele af det nuværende fastland har ligget under havets nivaa 1 
interglacialtiderne; men hvor stor betydning man skal tillægge dette 
forhold, kan for tiden ikke afgjøres. Det er imidlertid vort haab, at 
den fremtidige forskning vil kunne kaste lys baade over dette og andre 
nærliggende spørgsmaal. 
Særlig er det et, som trænger sig i forgrunden i forbindelse med 
istiden, fordi det saa direkte angaar os selv; det er spørgsmaalet 
om menneskehedens barndom. Den almidelige forestilling har jo 
været, at de første mennesker levede lykkelige og glade dage i Edens 
have mod øst. Den geologiske forskning fortæller noget andet. De 
ældste spor efter mennesker, de primitive stenredskaber eoliter 
og palæoliter, finder man paa flere steder blandt istidens 
afleiringer, og under den interglaciale tid har lavtstaaende menneske- 
racer levet sammen med tildels nu uddøde dyrearter, som f. eks. mam- 
mut og uldhaaret næshorn. De ældste mennesker har altsaa virkelig 
levet under istiden i de meliemeuropæiske og nordeuropæiske lande; 
men til vort land kom de derimod neppe før langt senere, da klimaet 
blev bedre i den postglaciale tid. 
Mia) ET ER 
