214 
gaaes, at disse støvkorn vil støde sammen og sammenballe sig til 
større korn. Paa den maade antager Årrhenius, at meteoriterne eller 
meteorstenene dannes. Det er jo som bekjendt meteorstenene, der 
kommer ind i vor atmosfære, og giver anledning til stjerneskud der- 
ved, at de ved gnidningen mod luften bliver glødende og lysende. 
Verdensrummet er i virkeligheden tæt opfyldt af meteoriter. — Jorden 
alene indfanger aarlig ca, 20000 tous meteorsten i form af stjerne- 
skud og ildkugler. Andre himmellegemer i forhold hertil. Af den 
grund er det aldeles nødvendigt at antage, at de stadig dannes paany; 
ellers maatte jo verdensrummet for længe siden været rensopt af alle 
de omvankende himmellegemer.  Meteorstenenes beskaffenhed synes 
ogsaa at bestyrke denne teori om deres dannelse. De er nemlig oftest 
af en yderst porøs, svampagtig konsistents, saa at de ofte lader sig 
smuldre mellem fingrene. De gjør helt igjennem indtryk af at være 
opbygget ved en gradvis sammenføining partikel for partikel. 
Lad os nu se, hvilke virkninger denne støvregn frembringer her 
paa jorden. Den mod solen vendende side af jorden overdrysses alt- 
saa af en hel dusch af negativt elektriske støvpartikler. Dette støv 
standses paa grund af sin finhed i høider over jorden, der er større 
end de, hvori de høieste synlige stjerneskud sees. Arrhenius mener, 
at støvet standses allerede ca. 3—400 km. oppe i luften. Herved bliver 
de øverste luftlag stærkt negativt elektriske, saa stærkt, at de tilslut 
udlader sig. I disse stærkt fortyndede luftlag antager udladningen 
form af katodestraaler, et fænomen, som ved flere leiligheder er om- 
talt i ,Naturen", Katodestraaler er en strøm af negativt elektriske 
smaadele, elektroner. Disse katodestraaler paavirkes af de magnetiske 
kraftlinjer, og søger ned imod jordens magnetiske poler. Herunder 
bringer de luften til at lyse, og man faar efter omstændighederne 
nord- eller sydlys. 
Den del af denne udladning, som foregaar mod jorden frembrin- 
ger altsaa polarlys; en anden del af udladningen foregaar ud mod 
verdensrummet. De herunder udsendte katodestraaler søger tilbage 
til solen og bidrager da til at gjenoprette den elektriske ligevægt, idet 
de delvis erstatter det tab af negativ elektricitet, som solen som oven- 
for omtalt altid lider. 
Komethalerne kan ogsaa forklares ved hjælp af straaletrykket. 
Kometerne bestaar af uhyre sværme af meteorstene af forskjellig stør- 
relse lige ned til fint kosmisk støv. Naar en komet fra verdensrum- 
