217 
Der foregaar her intet sløseri med varme. Solen holder tværtimod sin 
energi godt gjemt i sit indre og slipper ikke mere ud, end at varme- 
tabet dækkes, og temperaturen vedligeholdes. 
Vi skal nu se lidt paa den skjæbne, vor sol sandsynligvis vil gaa 
imøde. Trods dens kolossale energiforraad vil ufeilbarlig engang det 
tidspunkt komme, da solens overflade afkjøles saa vidt, at der dannes 
en fast skorpe. Paa dette tidspunkt vil solen være meget ugunstigere 
stillet end vor jord, da den ikke modtager lys og varme udenfra lige- 
som vi fra solen. Naar derfor skorpen engang er der, vil det ikke 
vare længe, før den er afkjølet næsten til verdensrummets temperatur. 
Ikke desto mindre vil solens indre ikke være synderlig koldere end 
nu, ligesom der i jordens indre den dag idag hersker kolossale tem- 
peraturer. 
Som en mørk klode vil da solen med hele sit følgeskab af planeter 
0. 8. v. fortsætte sin vandring gjennem rummet.  Sandsynligvis findes 
der langt flere, maaske 100 gange saa mange, mørke som lysende 
kloder i verdensrummet. Disse kloder befinder sig vistnok meget langt 
fra hverandre, men ikke desto mindre vil der fra tid til anden ske 
sammenstød.  Saadanne sammenstød er ingenlunde noget sjeldent 
fænomen i verdensrummet. Næsten hvert aar ser man nye stjerner 
blusse op paa himmelen. Dette er et tegn paa, at et sammenstød har 
fundet sted. Man kan tænke sig de forfærdelige virkninger af et saa- 
dant sammenstød. XKloderne tørner i almindelighed ikke bent paa 
hverandre, men altid mere eller mindre skraat. Af den grund kom- 
mer hele massen i mere eller mindre hurtig rotation. Svære, glødende 
taagemasser udslynges fortrinsvis langs forbindelseslinjen mellem de to 
kloders tyngdepunkter, saa at der fra centrallegemet udgaar to ind- 
byrdes diametralt beliggende lysende gaskvaster, der farer rundt med 
en i begyndelsen kolossal hastighed. Arrhenius sammenligner det hele 
med et roterende hjul, hvorpaa der i omkredsen diametralt mod hver- 
andre er anbragt to fyrværkeripjeser, der udspyr sit indhold radiært 
ud fra centrum. Paa afstand vil et saadant fyrværkerihjul tage sig 
ud, som om det var omgivet af to spiralformede lysende kvaster. 
En stor del af klodernes masse vil saaledes slynges ud og danne 
en taagemasse, eller en nebulose med en mere eller mindre spiral- 
formet struktur. Denne struktur med to spiraler er i virkeligheden 
overordentlig almindelig hos nebuloserne. 
Paa grund af de to kvaster, som kredser omkring centrallegemet 
