226 
sterke varme og paa det indsnevrede omraade hverken velsmag eller 
synderlig størrelse. At opsamle denne yngel paa riskvister, hvoraf 
de senere afplukkes og fordeles rundt til andre, noget mere aabne og 
af den grund miudre varme basiner, hvor de ikke drives til nogen 
synderlig gydning, men til gjengjæld faar fyldigere leverdannelse og 
friskere smag, — det er i grove træk gangen i den norske østerskul- 
tur. Meddelelser om denne østersavl og beskrivelse af, hvordan den 
gaar for sig, vil findes publiceret i ,Norsk Fiskeritidende" (udgivet af 
»Selskabet for norske fiskeriers fremme*). Der skal 1 korte træk her 
gives en skitse af de varme østersbasiners hydrografi. 
Det, som udmerker pollerne mest, er deres afstængthed. Renden 
som forbinder pollen med sjøen udenfor, er trang og grund, og derved. 
strømmer der bare lidet vand til og fra med stigende og faldende vand- 
stand. Det er denne afstængthed, som gjør, at temperaturene inden- 
for kan blive saa høi om sommeren. Disse høie temperaturer findes 
ikke i overfladen, men i et par meters dybde, hvor vandmasserne lig- 
ger i ro hele sommeren igjennem. De lyse varmestraaler fra solen 
trænger et stykke ned i vandet og opvarmer det; men mens overfladen 
afgiver meget af varmen igjen til luften, vil varmen bevares nede i 
vandet. Pollens overflade er nemlig dækket af et vandlag af forholds- 
vis liden saltgehalt, som er lettere end nedenforliggende lag, selv om 
det er koldere. Derved undgaaes vertikale strømninger, og de midtre 
vandlag faar beholde den varmemængde, som de modtager fra solen, 
uden at tabe den igjen til luften. 
Det vand, som strømmer ind gjennem renden fra sjøen udenfor, 
er saa let om sommeren, at det leirer sig paa pollens overflade eller 
tæt under den. Om høsten eller ved begyndelsen af vinteren blir det 
tungere end overfladevandet i pollen og synker derfor til større dyb- 
der. Derved fornyes de midtre vandlag og bundvandet efterhvert, og 
samtidig faar temperaturene de værdier, som man finder i sjøen uden- 
for. Om vaaren eller i begyndelsen af sommeren ophører denne for- 
nyelse igjen. 
Den styrke, hvormed fornyelsen af pollevandet finder sted, maa 
saaledes afhænge af mængden af det indstrømmenae vand. Jo bedre 
afstængt pollen er, desto mere ligger vandmasserne i ro, og desto 
høiere værdier kan temperaturene naa. Man kan nu i de fleste til- 
fælde regulere disse forhold ved hjælp af en dæmning med sluseport, 
