227 
som bygges over renden. Om vaaren lukkes der for temperaturstig- 
ningens skyld, og om høsten aabnes den for at faa ,luftet ud" i pollen. 
Det har nu vist sig, at østers gyder i størst mængde ved sommer- 
temperaturer paa 25—30*, og at de vokser bedst og samtidig opnaar 
den bedste kvalitet ved 16—20*. Ved hjælp af dæmningerne kan man 
skaffe netop de temperaturer, som ønskes i de enkelte tilfælde — hvis 
der da idetheletaget er varmt nok veir til den sterke opvarmning. 
Af fig. 2 ser man temperaturforholdene i begyndelsen af somme- 
ren (9de—llte juni 1904. Den punkterede kurve viser temperaturene 
i forskjellige dybder i et almindeligt aabent basin. I Nyhammerpol- 
292 
Fig. 2. Temperaturforholdene 9de—llte juni 1904 i en ynglepol, en fedepol og 
et aabent basin (efter Helland-Hansen). 
len, som bruges bare til fedning og ikke til gydning, var det noget 
varmere, og der begyndte at udvikle sig et intermediært temperatur- 
maksimum. Dette maksimum var sterkt udpræget i gydepollen ved 
Kverne, hvor temperaturene naaede 22" allerede i begyndelsen af juni. 
Saltgehalten i pollerne kan være meget forskjellig i forskjellige 
dybder; den er altid mindst i overfladen og størst ved bunden. I 
2—3 meter, hvor østersen hænger, er saltgehalten mellem 25 og 33 
pro mille. Ved lavere saltgehalter finder der bare sparsom gydning 
sted, selv om saltmængden ikke spiller nogen stor rolle for veksten. 
I det stagnerende bundvand træffer man meget karakteristiske og 
