233 
Dette betydningsfulde arbeide var et skrift af englænderen Ma I- 
thus, og det udkom under titelen ,Essay om population" i aaret 1798. 
Det vakte straks megen opmerksomhed og fandt en rivende afsætning 
i mange oplag. Det har øvet en vidtrækkende indflydelse paa senere 
tiders socialøkonomiske opfatning og tankegang. For at forstaa dette 
maa vi betragte de forholde, hvorunder Malthus” skrift fremkom. 
England havde netop paa den tid havt en glimrende udvikling i 
industriel henseende, væsentlig paa grund af de netop stedfundne op- 
findelser paa maskinteknikens omraade. Denne udvikling havde 
imidlertid ogsaa brudt ned tidligere skranker for befolkningens vekst. 
Netop i slutten af det 18de aarhundrede forøgedes Englands folketal 
med rivende fart; det steg i England og Wales fra 1770—1800 med 
27/19 Pet. og øgningen fortsatte i de følgende første aartier af det 
19de aarh. * Men denne hurtige vekst bragte med sig en elendighed, 
som vi nu knapt kan forestille os. Der skabtes et i dybeste nød ned- 
sunket proletariat; mens der paa enkelte hænder ophobedes uhyre 
rigdomme. I aaret 1793 udgav en englænder Godwin et skrift, 
hvori han hævder, at aarsagen til disse misforholde laa i de herskende 
samfundsforholde. Han udkastede planen til et nyt samfund, der væ- 
sentlig var bygget paa anarkistiske principer. Godwin er i sterk grad 
paavirket af oplysningstidens idéer med dens fornuftsdyrkelse. ,For- 
nuften er tilværelsens herre". Det var særlig mod Godwin, at Malthus 
rettede sit angreb; hans verk har derfor især i de første udgaver en 
sterk agressiv tone. 
Malthus er den første, som har lagt vegt paa formerelseshurtig- 
heden. Han mener tvertimod Godwin, at elendigheden ikke skyldes 
samfundsforholdene, men evige, uforanderlige naturlove, og disse for- 
mulerede han i en knap, tilspidset form: befolkningen har en til 
- bøielighed til at vokse i geometrisk progression, d. v. s. i forholdet 
1—2—4—8—16 o. s. v., mens næringsmidlernes mængde kun forøges 
i aritmetisk progression 1—2—3—4— o. s. v. Skylden for den da- 
værende elendighed laa altsaa i menneskenes egen ubesindige og ube- 
herskede formering, og mod denne maatte arbeidet rettes, om man 
vilde raade bod paa samfundsonderne: ,Naar et menneske fødes i 
en verden, som allerede er tat i besiddelse, og naar han ikke kan faa 
underhold hos sine forældre, og naar samfundet ikke har brug for 
hans arbeide, saa har han ingensombelst ret til at leve. Den fattige 
kommer til naturens festlig dækkede bord, men finder ingen plads for 
