238 
i hans bekjendte skrift ,Kvinden og socialismen* o.s.v. Fra anar- 
kistisk hold har vi Kropatkins imødegaaelse af Malthus i hans 
bog: ,Haandens og hjernens arbeide". Hvad disse forfattere peger 
paa, er særlig den kjendsgjerning, at jorden slet ikke er wudnyttet, 
som den kunde blive. Kropatkin foretager i sit nys nævnte arbeide 
en undersøgelse af jordbrugets ydelser i lande, hvor der er tæt befolk- 
ning og samtidig drives et intensivt jordbrug, saaledes i Kina, Japan, 
de spanske vegas og huertas; af særlig interesse er hans fremstilling 
af havebruget i Frankrig samt paa øerne Guernsey og Jersey i den 
engelske kanal. Allerede paa grundlag af hvad der nu for tiden kan 
avles paa smaa flader, kan man slutte, at jordens ydelsesevne er til- 
trækkelig for en meget tættere befolkning, og vi tør endnu regne paa 
langt større muligheder i fremtiden. Den nye norske opfindelse, hvor- 
ved luftens kvælstof fabrikmæssig kan omdannes til gjødningsstof, har 
tilintetgjort frygten for, at man skulde mangle kunstig gjødning, naar 
saltpeterleierne i Chile var udtømte. Større strækninger af ørken- 
landene kan ved vandingsanlæg gjøres indbringende. Beviserne her- 
for er mange; i De forenede stater, i Ægypten, Indien og Australien 
har man ad denne vei kunnet frugtbargjøre og befolke vide strøg. 
Man kan endvidere tænke sig en yderligere udvikling af fysiologien 
og næringskemien; der er saaledes gjort opmerksom paa, at det maa 
kunne lykkes at fremstille næringsmidler i en mere koncentreret form. 
Yderliggaaende idealister sværmer endog for en ,pille i vestelommen*, 
indeholdende det nødvendige daglige næringsstof for et menneske. 
Det er en ensidig overdrivelse; mennesket har faaet sine fordøielses- 
redskaber for at bruge dem, og pillen i vestelommen vilde forudsætte en 
hel forandring i den menneskelige organisme og dens fysiologi. Og- 
saa vegetarianerne tager spørgsmaalet om jordens ernæringsevne til 
indtægt for sin lære. De henviser i saa henseende til et udtryk af 
Alexander v Humboldt: ,Hvor kun én jæger kan leve, kan 
der være 10 kvæghyrder, 100 hvededyrkere, men 250 frugtdyrkere.* 
Altsaa — gaa over til vegetarismen, og faren for overbefolkning er 
skudt ud til en fjern fremtid. 
IV. 
Erfaringen synes i løbet af et aarhundrede at have modbevist 
Malthus” paastand om den aritmetiske progression for mnærings- 
midlernes vedkommende. —Produktionsevnen synes overalt at være 
