248 
og Nordamerika dyrkes det til 30"n. br. I enkelte haver i Sydspanien 
og paa Sicilien kan det trives. I Kolumbia og Mejico dyrkes det til 
en høide af 2000 m. o. h. og paa sydskraaningen af Himalaya til 
15—1600 m. 
Skal planten trives, maa jorden være fed og fugtig uden dog at 
være sumpig; den maa være lerholdig, og der maa findes kalk. Dyrk- 
ningen fordrer meget arbeide, og man maa have ganske god plads. 
Der skal bygges temmelig mange huse, arbeiderboliger og hvad der 
følger med dem. De lægges helst i udkanten af sukkermarken; mølle 
og kogehus bygges i midten af plantagen. Der maa graves afløbs- 
kanaler for vandet i regntiden; planterne taaler ikke længe stillestaaende 
vand; men om fornødiges maa sukkermarken kunne overrisles i den 
første tid. Der maa anlægges veie, og jorden maa gjødsles og pløies dybt. 
Formeringen er indtil den nyeste tid skest ved stiklinger. Efter 
at den øverste del af straaet, som ingen knopper bærer, er fjernet, 
tages de tre øverste knopbærende og forholdsvis lidet sukkerholdige 
stængelied til stiklinger, som udplantes i furer trukne med en plog; 
de sættes 60 cm. fra hverandre og 20 cm. dybt. I de middelvarme 
jordstrøg dør roden ud om vinteren, og der maa plantes paany hvert 
aar. Men i troperne kan roden staa i flere aar, og man kan da bare 
erstatte en og anden uddøet plante med en ny. Imidlertid synes denne 
vegetative formering at føre til degeneration, ringere ydeevne og større 
modtagelighed for sygdomme. Man har nu paa flere steder begyndt 
med at formere sukkerrøret ved frø, og forsøgene i denne retning 
synes at være faldne heldigt ud. 
I begyndelsen vokser planten langsomt, og man maa ofte luge for 
alleslags ugræs. Naar bladene er blevne saa store, at de kaster 
skygge, dræbes ugræsset, og da behøver man ikke at luge mere. 
Eftersom planten blir større, tages de nederste blade væk, for at sol- 
straalerne kan naa til den nederste, sterkeste stængeldel. Efter 12—14 
maaneders forløb har de paa stiklingerne fremkomne skud naaet sin 
fulde udvikling. Naar rørene er modne til indhøstning, tager plantagen 
sig udmerket godt ud. 
Indhøstningen begynder før blomstringen, naar straaene gulner. 
De modne toppe skjæres af, bladene rives af, og med store knive hug- 
ges straaene af nede ved roden, de læsses paa vogne og kjøres til 
sukkermøllen, hvor rørene blir pressede mellem riflede valser i hydrau- 
