261 
synligheden for, at det ogsaa er samme art — samme species — af 
glathval, men med forskjellige geografiske udbredningsomraader. I lig- 
hed med hvad jeg har opstillet for nordhvalens og for knølhvalens 
vedkommende, er jeg tilbøielig til for nordkaperen at antage, at den 
er fordelt i forskjellige stammer med hver sit geografiske udbred- 
ningsfelt, inden hvilket de fortrinsvis foretager sine aarlige vandringer"). 
Der er ogsaa sandsynlighed for at anse dem for geografiske varieteter. 
Som fællesbenævnelse for en saadan kosmopolitisk glathvalspecies maatte 
da blive ,de tempererede zoners rethval* i modsætning til nordhvalen, 
der kun tilhører den nordlige halvkugles ishavsregioner; udtrykket 
ytemperede zoners rethval* skulde præcisere, at arten ikke tilhører 
troperne ligesaalidt som ishavet. Hvad der nu end er rigtigst, maa 
vi her ved den korte historiske udsigt over hvalfangsten, dele denne 
sde tempererede zoners rethval* op i forskjellige navne efter dens 
geografiske areal eller udbredningsomraader; idet vi beholder de tid- 
ligere gjængse benævnelser. 
Levevis: Hvoraf dens føde bestaar, er ikke i siue detaljer 
paavist. Ældre forfattere nævner, at den spiser ,sild*, hvilket dog 
neppe er sandsynligt. Ved aabning af dens mavesæk og tarm finder man, 
siger vore hvalfangere, den samme ,rødagtige” velling eller grød som 
hos andre bardehvaler, der lever af ,kril*, et lidet krebsdyr, der 
danner en hovedsagelig hvalaate. Da bardehaarene er meget fine og 
tætte, og bardeapparatet saaledes maa fungere som en tæthaaret, fin 
sil, er det al rimelighed for, at føden bestaar af meget smaa dyr; den 
er da ogsaa utvilsomt en ,planktonhval**), og P. I. van Beneden 
betegner den som ,yGolfstrømmens hval* i modsætning til nordhvalen 
som ,,polarisens hval*, 
Allerede i Kongespeilet omtales ,sletbagen" som en hval, der 
frygtes af fiskerne, da dens manér er ,at tumle med skibene*. Nu- 
tidens norske hvalfangere betegner den som meget seiglivet og slem 
at binde an med, da den ofte søger fangstskibet, naar den er anskudt. 
Desuden er den meget vanskelig at komme ind paa til landsning 9: at 
støde den dræbende landse ind imod hjertet paa den harpunerede hval, 
da den slaar forfærdeligt og rasende om sig med sin vældige hale; 
naar den er anskudt, løber den aldrig ud nogen lang line (altsaa aldeles 
1) G. Guldberg: Ueber die Wanderungen verschiedener Bartenwale. 
Biologisches Centralblatt Bd. XXII no. 24. 
%) J. Hjort: Fiskeri og hvalfangst i det nordlige Norge. 
