262 
modsat mnordhvalen). Dens vildskab er ogsaa fremhævet af mange 
ældre zoologer. Den er paatruffet dels enkeltvis, dels to eller flere 
(4 å 5) sammen. I sjøen ligner den meget knølhvalen (megaptera) i 
udseende, saa at de norske hvalfangere i begyndelsen troede at have 
en knølhval for sig. 
Fangsthistorie: Hvorvidt nordkaperen var blandt de hvalarter, 
som man fangede i det 9de aarhundrede, er neppe muligt at afgjøre 
med sikkerhed; thi den af Ottar fra Haalogaland (eg. Namdalen) 
givne beretning om sin reise til ,Bjarmeland*, hvorom han fortalte til 
kong Alfred den store af England, der lod det optegne, giver kun 
underretning om, at man i det nordligste Norge fangede hvalross og 
tillige store hvaler, der var 48 indtil 50 alen lange. I det 13de aar- 
hundrede var ialfald denne hvalart godt kjendt af vore søfarende ifølge 
Kongespeilet!) Men mest navkundig er dog biskayernes hvalfangst”) 
i det llte og 12te aarhundrede, da man 1 høst- og vintermaanederne 
efterstræbte en stor bardehval, som besøgte de spanske og franske 
kyster omkring den biskayiske bugt, hvorefter den fik navnet ,, biskayer- 
hvalen", der utvilsomt er vor nordkaper. Biskayerne fangede desuden 
kaskelot (physeter macrocephalus) og furmodentlig ogsaa enkelte andre 
hvalsorter. Iethvertfald blev denne fangst drevet med saadan iver, at den 
vakte andre sjøfarende nationers opmærksomhed, saa at englænderne og 
hollænderne ogsaa vilde forsøge sig. De hyrede til det øiemed biskayiske 
hvalfangere, der blev deres læremestere. Bedriften tiltog, og dens 
blomstringstid falder i det 15de og 16de aarhundrede. Fangstfeltet 
indskrænkede sig imidlertid ikke til den biskayiske bugt alene, men 
udvidedes ogsaa længere nordover til Kanalen, til Irlands kyst og 
videre til Island og Grønland og østover til Norges nordlige kyster. 
Der udrustedes henimod slutten af det 16de aarhundrede hvert aar 
50 å 60 skibe fra forskjellige sjøfarende nationer, som drog paa nord- 
kaperfangst, og i 1596 finder man et forbud fra den dansk-norske 
konge mod, at fremmede nationer skulde drive hvalfangst ved Nordkap. 
Levninger fra fangstpladsenes trankogerier er i vore dage fundet paa 
flere steder i Finmarken. I 1882 fandt jeg rester efter hollændernes 
1) Gustav Guldberg: Die Waltiere des Køningsspiegel.  Zoolog-annalen 
1904 p. 32 etc. 
O. Nordgaard: Gamle hvalnavne, 1903 p. 21. 
?) Gustav Guldberg: Om Skandinavernes hvalfangst. Nordisk tidsskrift 
1889 p. 251—271: 
