270 
havsstamme*, der fortrinsvis søgte sine bestemte foderpladse og fore- 
tog sine vandringer efter aarstiderne, uden at de kom i nogen større 
berørelse med hverandre. 
5. Den mindste af glathvalernes familie er den australiske 
dverghval (neobalæna marginata, Gray), som kun opnaar en længde 
af 20 fod (6 å 7 meter).  Hovedet udgjør omtr. */4 af totallængden; 
den har glat, ikke furet bug, men viser en ganske liden sigdformet 
rygfinne. Barderne er hvide og forholdsvis lange, smale og elastiske. 
Der gives kun en eneste art, som færdes i havet omkring Australien 
og Ny Zeland; den er yderst sjelden. 
Hermed er nævnt de former af glathvaler eller råtheale som 
man kjender. 
Nyere fremskridt i den traadløse telegrafi. 
Af overlærer P. Boye. 
Der er nu 10 aar siden italieneren Marconi offentliggjorde sin 
metode til at telegrafere uden nogen forbindende traad mellem statio- 
nerne. Den nye telegrafi gjorde rivende fremskridt, den ene for- 
bedring afløste den anden, og nu kan man uden større vanskelighed 
telegrafere tvers over de store verdenshave. Det er den elektriske 
gnist, som danner grundvolden for denne saakaldte gnisttelegrafi. Det 
har længe været en bekjendt sag, at en elektrisk udladning, f. eks. mel- 
lem en leydenerflaskes belæg, egentlig ikke er nogen enkelt udlad- 
ning, men en række udladninger, idet elektriciteten ligesom svinger 
frem og tilbage mellem de to belæg. Er det indre belæg f. eks. positiv 
elektrisk og det ydre negativ elektrisk, saa svinger under udladningen 
den positive elektrieitet først over paa det ydre belæg, derpaa tilbage 
igjen paa det indre belæg o. s. v., aldeles ligesom en elastisk fjær, der 
svinger frem og tilbage dels paa grund af sin elasticitet og dels paa 
grund af sin træghed. Dette kan vises ved at lade gnisten fra en 
leydenerflaske speile sig i et hurtig roterende speil. Speilbilledet viser 
sig da ikke som en enkelt gnist, hvilket maatte være tilfældet, dersom 
man havde med en enkelt udladning at gjøre, men for hver gnist, som 
flasken giver, ser man i speilet en hel serie af gnister med aftagende 
styrke. Det ser altsaa ud, som om elektriciteten besidder træghed 
ligesom materien. Denne elektricitetens træghed kalder man som be- 
