279 
over forbi Grimstad. Modsætningen mellem de to slags jord er 
slaaaende. 
Moræneryggen er en fortsættelse af det bekjendte ra, som er 
saa udpræget i Smaalenene og Jarlsberg og Larviks amt, hvor det 
gaar i sydvestlig retning, indtil det ved Brunlanes stikker ud i havet. 
Derefter følger det kysten som en lang række af banker nogle faa 
km. udenfor den nuværende kystlinje. 
Paa den sydlige side af Tromøen kommer raet atter paa land, 
og senere kan vi følge det paa flere steder bortover, forbi Rorevandets 
sydende og videre vestover, saa godt som fuldstændig sammenhæn- 
gende. 
Denne morænevold, som betegner en længere stands i isdækkets 
afsmeltning, er det, som altsaa har hindret Nidelven i at fortsætte sit 
løb i sin oprindelige retning. Vi kan forestille os, hvordan det vilde 
have seet ud uden denne morænevold. Rorevandet vilde have været 
en fjord i lighed med Topdalsfjorden ved Kristianssand, og Nidelven 
var falden i den ved dens nordende. 
Denne opdæmning af indsjøer ved ra'et er meget almindelig. 
Helland opgiver, at det dæmmer for ikke mindre end 16 vand paa 
begge sider af Kristianiafjorden, deriblandt Femsjø, Vandsjø og Far- 
risvand. 
Fra det sted, hvor Rorevandet skyder ud, gaar Nidelven uden 
noget udpræget dalføre 3—4 km., og falder saa ud over nogle sva- 
berg og danner Rygene fos ca. 18 m. høi. Den gjør saa en liden 
udvidelse og havde her endnu havt en udvei til at slippe direkte ud 
i havet, hvis ikke fremdeles den samme moræne havde været iveien. 
Hvor man nemlig paa kartskissen ser Temsevand, er der kun løse 
afleiringer; men foran, d. v. s. paa sydsiden af vandet, ligger atter 
moræne og standser det videre afløb mod syd, saa at det lille vand 
selv maa søge sit udløb til Nidelven. 
Nidelven bøier derfor videre mod nord og gaar først gjennem en 
trang fjeldkløft, hvor den danner et par mindre fosser, og kommer 
saa ind i et gammelt dalføre, som er indirekte fortsættelse af renden 
mellem fastlandet paa den ene side og Tromøen og Hisøen paa den 
anden side. Den sidste ø omflydes af elvens to arme, men faldet er 
her saa lidet, at vandet er salt langt ovenfor den øverste arm, und- 
tagen naar der er flom. 
Tromøsundets rende, fra der hvor Tromøen begynder i øst og til 
