286 
væsentlig del bestaar af norrlandske skoge, og som ogsaa tidligere 
har fremtraadt som en videnskabens befordrer, villet skaffe sine lands- 
mænd et godt verk om Norrland. Han har hertil fundet en fortræffe- 
lig redaktør i Högbom, professor i geologi ved Upsala universitet. 
Planen er, at den udkomne bog skal danne en begyndelse og følges af 
andre om næringsliv og opdyrkningshistorie. 
I en klar og behagelig stil, ofte med indflettede egne iagttagelser, 
skildrer forfatteren Norrlands fjeldgrund, jordarter, klima, plante- og 
dyreliv. Bogen er et mønster paa, hvorledes en fysisk geografisk be- 
skrivelse skal affattes overensstemmende med nutidens videnskab. 
Naturforholdene i svensk Norrland ligner i den grad naturforhol- 
dene i de indre dele af det Trondhjemske og det søndenfjeldske Øst- 
land, at man læser i bogen næsten, som om den handlede om vort 
eget land. , Det samme paa en anden maade", som der staar i koge- 
bøgerne. Hans Reusch. 
H. Driesmans: Der Mensch der Urzeit. (Mit ausföhrlichem 
Namen- und Sachregister fir das sanze Gebiet der Urgeschichte und 
zahlreiche farbigen Tafeln und 'Textabbildungen). 21—25 Tausend. 
Stuttg. 1907. 9204 s. (Heftet M. 2, indb. M. 2.80). 
Første udgave af denne bog udkom i desember 1906, anden i 
mars 1907, et bevis paa, at den har faldt i publikums smag. En al- 
menfattelig og dog nogenlunde indgaaende fremstilling af menneskets 
udvikling fra det primitive standpunkt til kulturstadiet, saaledes som 
den her bydes, er ogsaa meget velkommen. 
Forf. mangler hverken lærdom eller talent; men det ligger rime- 
ligvis for en væsentlig del i stoffets natur, at man lægger bogen fra 
sig med den tanke: den forhistoriske arkæologi er dog rigtig en taaget 
og usikker videnskab. Meget store er ogsaa vanskelighederne, naar 
forskningen som her skal omfatte mellemglaciale og førglaciale tider; 
man vil jo nu endog have paavist bearbeidede stenredskaber i Auvergne 
fra slutten af miocæn (den mellemste tertiærtid). Vi her i Norden har 
som oftest faaet et altfor gunstigt indtryk af den forhistoriske arkæo- 
logi; den er nemlig hos os udredet paa en ualmindelig nøgtern maade 
fornemlig ved danske forskeres arbeide; desuden er forskningsfeltet 
meget simplificeret ved at det begynder med en saa sen tid som tiden 
efter den sidste istid. Endog om mau indskrænker sig til de forholds- 
vis nærliggende tider, yngre stenalder og ældre metaltid, ikke til Nord- 
