303 
ogsaa, i mangel af denne næring, levende dyr, særlig larver af for- 
skjellige andre insekter, ja flere af dem — isærdeleshed den sortglin- 
sende silpha atrata — tager endog under visse omstændigheder sin til- 
flugt til levende plantearter og kan da blive rene skadedyr. Den 
nævnte art har ligefrem skaffet sig en sørgelig berømmelse ved sine 
anfald paa flere af de dyrkede nyttevekster ; særlig synes den at nære 
en stor forkjærlighed for sukkerroen, og den anretter undertiden gan- 
ske betydelige ødelæggelser paa denne plante.  Ogsaa dens livlige, 
oventil sorte larve vænner sig let til denne forandring fra dens sed- 
vanlige levemaade og kan til tider optræde i slige mængder i roefel- 
terne, at mange planter blir ganske mørkfarvede af de tæt sammen- 
siddende skarer. 
Ved siden af silpha- og neerophorusarterne træffes paa aadslerne 
ogsaa de langstrakte, med meget korte dækvinger, udstyrede rovbiller 
(staphylinider), af hvilke vi finder flere arter afbildede i vor helside- 
figur. Rovbillerne ernærer sig som navnet antyder ialmindelighed 
af andre dyr, som de selv fanger og dræber. Men de indfinder sig 
ogsaa gjerne paa aadslerne, hvor man under heldige omstændigheder 
kan gjøre ret interessante og artrige fund af former, tilhørende denne 
billegruppe, som inden vor fauna tæller et meget betydeligt antal, for 
det meste dog smaa til meget smaa former. En af de største af vore 
hjemlige arter (staphylinus cæsareus) er matsort med røde følere, ben 
og vingedækker. Bagranden og 2 smaa fiekker ved forranden af bryst 
skjoldet er smukt guldgule, og flekker af denne farve finder vi ogsaa 
paa bagkropsringene. Den findes i vor figur gjengivet siddende un- 
der muldvarpens ene forben. Denne art opnaar en længde af 15 til 
20 mm. De fleste af rovbillerne er dog meget smaa, og da de er raske 
i sine bevægelser og hurtig forstikker sig, naar man rører ved de 
gjenstande, under hvilke de har taget ophold, undgaar de let den al- 
mindelige iagttagers opmerksomhed paa aadslerne. De opholder sig 
ogsaa i regelen paa aadslets underside, da de fleste af dem er meget 
lyssky dyr, som først om aftenen og natten kommer frem fra sine 
skjulesteder. Ved at vælte aadslet vil man i regelen faa disse smaa- 
dyr at se, men kun for et øieblik; thi de tager straks flugten ned i 
de gange, som af flere aadselinsekter gjerne graves i jordbunden under 
større dyrelig. 
Ogsaa flere andre billefamilier finder vi mere eller mindre hyp- 
pig repræsenterede paa aadslerne, dels saadanne, hvis almindelige næ- 
