507 
Længst kjendt og anvendt er benzinens evne til at opløse mange 
stoffe, især fedtstoffe, hvorfor den ogsaa finder udstrakt anvendelse 
som renselsesmiddel i de saakaldte ,kemiske vaskerier.* 
Hvad der imidlertid har bevirket det sterkt øgede forbrug i de 
senere aar, er den store anvendelse af benzin som drivkraft til mo- 
torer og automobiler.  Saaledes er nu det samlede forbrug af benzin 
alene i Tyskland steget til ca. 120,000 tons pr. aar, hvoraf nær halv- 
delen anvendes til automobiler, mens den øvrige halvdel fordeles paa 
benzinvaskerier, fedt og gummiextraktion m. m. 
At anvendelsen af benzin er forbundet med forskjellige ulemper, 
har man noksaa længe kjendt til, — først og fremst da den store ilds- 
farlighed. En nylig offentliggjort statistik fra Schweiz, omfattende 13 
maaneder (1905—1906), opviser saaledes 190 eksplosioner med større 
eller mindre brandskader og 21 dødsfald. 
Der foreligger ogsaa beretning i litteraturen for over 20 aar til- 
bage om, at indaanding af benzindampe kunde bevirke sygdom, ja 
endog døden, saadanne benzinforgiftninger havde man dog tidligere 
ikke megen kjendskab til; men de senere aars sterkt øgede brug af 
benzin har ogsaa øget vort kjendskab til denne egenskab hos benzin. 
Indaanding af benzindampe skal kunne frembringe en slags berus- 
ning, ledsaget af behagelige drømme, og det vil derfor ikke forundre, 
at benzin hører til de stoffe, som den stimulanssøgende kaster sig over, 
naar adgangen til alkohol vanskeliggjøres over en vis grænse. De: 
lader heller ikke til at benzinforgiftning er mindre skadelig end over- 
dreven brug af alkohol; thi der optræder derved ikke saa sjelden 
alvorlige sygdomstilfælde, som hjertesvækkelse, lammelser med bevidst- 
løshed etc. Det er især den mere flygtige, urene benzin, der anvendes 
til automobilbrug, som skal være farligst i saa henseende. 
Det er derfor naturligt, at man har seet sig om efter andre stoffe, 
som kunde erstatte benzinen, til trods for dennes udmerkede egen- 
skaber til sit brug i forskjellige retninger og med hensyn til ben- 
zinens egenskab som opløsningsmiddel for fedtstoffe, altsaa f. eks. dens 
anvendelse til vask, er det ogsaa lykkedes at finde et saadant stof. 
Det er den saakaldte ,benzinoform*”, hvis kemiske navn er 
tetraklorkulstof (UCCl,) — en kemisk forbindelse af klor og 
kulstof. 
Dette stof har været kjendt siden 1859, da Regnault frem- 
stillede det ved indvirkning af klor paa kloroform; af grundlæggende 
