337 
til en dybde af indtil 3 cm. gjennemvævet af et tæt rhizoide- (rodtraad) 
net, og det er dette, som holder sandkornene saa godt sammen. Fra 
dette unge stadium og indtil den fuldt udviklede mosvegetation, som 
bærer sporehuse, er der saa flere overgange at se. En meget hyppig 
mos her er polytrichum piliferum med en eiendommelig 
voksemaade, dannende ca. 4 cm. høie, sterile skud, som staar spredt, 
nogle mm. fjernet fra hinanden. 
Hvad den absolute mængde af mos i disse plantninger angaar, da 
er den imidlertid endnu kun ringe, og de mosbevoksede partier er 
smaa, sammenlignet med de dele, hvor sanden er blottet. Men ser 
man saa paa den anden side de frisk grønne mosmatter paa de bedst 
beskyttede steder, kan man ikke tvile paa, at moserne vil kunne ind- 
finde sig, eftersom skogen bliver tættere og kan give bedre ly. 
Foruden moserne er der ogsaa en del andre planter her, hvoraf 
de fleste dog kun forekommer ganske enkeltvis. Den almindeligste 
plante er smylebunken (aira flexuosa), som ogsaa synes at være 
den først indvandrede. I de senest beplantede dele, hvor furuen 
endnu var ganske liden, 4 m. eller lavere, var denne nemlig den eneste 
plante, den vokste her spredt og bestod af smaa, unge eksemplarer. 
Hvor skogen var ældre derimod, kunde den danne kraftige, skudrige 
og rigelig blomstrende tuer med flere dm. tvermaal. Foruden denne art, 
som var at se overalt, om end oftest kun med større mellemrum, fandtes 
der ogsaa nogle andre græs, som begge de før nævnte svin gelarter, 
og i den ældste plantning sølvbunken, samt i ganske ringe mæng- 
der hist og her enghvein. Ryllik vokste her paa flere steder og 
var tildels meget skudrig, den kunde saaledes danne matter af optil en 
kvadratmeters størrelse. I et lidet parti af det beplantede terræn 
var der ogsaa nogle faa individer af lyng, nemlig røslyng, kræk- 
ling, rypebær og melbær, alle kraftig udviklet med mange og 
lange skud. Og endelig skal nævnes blaabær, guldris (solidago 
virgaurea) og den ensidige vintergrøn (pyrola secunda), 
hvilken sidste dog kun blev iagttaget paa et sted, i en tæt mosvege- 
tation under en af de større furuer. Paa nogle steder havde ogsaa en 
skivesop indfundet sig, ligesom der her og der var et par laver at 
se, saaledes en lysegraa stereocaulon, som laa direkte paa san- 
den, helst dog, hvor denne var gjennemvævet af mosrhizoider, altsaa paa 
den ovenfor som ,mørk* betegnede sand. En anden lavart, cetra- 
ria alpina vokste i den mer udviklede mosvegetation. 
Naturen 1907. 
KG) 
[Ke] 
