344 
lyse denne art redskabs benyttelsesmaade kan f. eks. tænkes, at man i 
første tilfælde skulde hugge et ben tvers over, i andet tilfælde en gren 
af træ, i tredie f. eks. skaffe et hul eller fordybning i træstykker eller 
lignende. En percuteur tranchant sees i fig. 2. Vi skal her se bort 
fra de interessante iagttagelser, der iøvrigt kan gjøres ved disse percu- 
teurs, og gaa til det næste skridt i betragtningen. Det gjælder da 
at finde en paleolitisk og en neolitisk percuteur. Man behøver ikke 
at lede for at finde dem. Den neolitiske har vi i skivespalte- 
ren i den nordiske stenalder, eller kanske endnu bedre i den rundt 
om tilhugne flintøks. —Reaktionen ved brug er den samme og kan 
lagttages meget tydeligt som større og mindre splinter, der imidlertid 
slides af mere paa en side af stykket end paa den anden, eftersom 
benyttelsen af stykket er. Men ved at sammenstille saaledes den 
neolitiske og eolitiske percuteur tranchant, der i reaktion ved brug 
er fuldkommen lige, faar man tillige den klareste forestilling om eoli- 
ternes beskaflenhed. Af 100. perceuteurs tranchants vil 
Fig. 3. Eolitisk kniv (couteau). Den prikkede linje angir eggen. *”/3. Bfter 
Rutot gjennem Kjellmark. 
neppe to vise samme form, valgte som de er blandt et vil- 
kaarligt materiale og kun med det for øie at finde et stykke, der 
kunde ligge godt i haanden, ligegyldigt hvorledes det iøvrigt var, 
naar det kun havde betingelse for at benyttes som hammer. Det be- 
høver neppe engang at fremhæves i modsætning hertil, at spalterne 
eller økserne fra nordisk stenalder altid er tildannede til en bestemt 
form. Ved eoliterne vil man i det høieste finde en eller anden frem- 
staaende knast fjernet eller lignende. 
Endnu klarere er hele denne betragtningsrække ved kniven, 
le couteau. Gaar man f. eks. ud fra flintflækken i nordisk sten- 
alder og iagttager reaktionen efter dens benyttelse, vil man finde smaa 
splinter, der er gaaet af paa begge sider af eggen. Men mens 
den neolitiske og den paleolitiske couteau har en bestemt form, er 
den eolitiske (fig. 3) uden spor af ,type". Gaar man igjennem 500 
