350 
de forskjellige benyttelsesmaader vil selv med den bedste vilje um u- 
ligt kunne forklares ved temperaturvekslinger. Man er tillige i det 
heldige tilfælde at kunne argumentere med virkelige fakta her, idet 
en betragtning af de neolitiske flinter fra Ægypten, der i mere end 
4—5 tusen aar har været udsat for de svære temperaturforandringer i 
dette land, ikke paa nogensomhelst maade er berørt af disse! Enhver, 
som har seet f. eks. i British Museums etnografiske samling de stor- 
artede ægyptiske flintkniver, med den uendelig fine sagtakning i 
eggene, vil erindre deres fuldstændig intakte udseende. Det samme 
er ogsaa tilfældet med de flinter, man kjender fra Norge. Dette første 
indvendingsargument er saaledes værdiløst. 
Det rindende vands virkning. Her er et af de alvor- 
ligste argumenter. Vand skal altsaa kunne frembringe de samme virk- 
ninger som retouchen ved brug. Ved iagttagelser er det vist, at flin- 
ten af vand rulles som anden sten og delvis ogsaa retoucheres. Men 
denne retouche er altid irregulær. Den kan aldrig 
frembringe paa tusener af stykker den tvesidige retouche ved kniven 
og den ensidige ved skraberen og grattoiren. Man har en jevnførelse 
i kvartsen, der reagerer om*rent som flinten; den viser aldrig den 
slags retouche:som den paa eoliterne iagttagne. 
Havets virkning er omtrent den samme som det rindende 
vands. Man kan minde om, at havet jo aldrig retoucherer flaskeskaar, 
som kastes op paa stranden, slig som eoliternes retouche er, endda 
flaskeskaarene i regel har et brud, der ligner flintens. 
Jordlagets virkning. Tilfældige virkninger. 
Naar de jordlag, hvori de eolitiske flinter indleiredes, sank sammen, 
»satte sig" eller forstyrredes paa nogen maade, mente man, at flint- 
stykkerne skulde retoucheres. Det sees af og til brugt dette argu- 
ment; det viser sig ved iagttagelser, at det strækker ikke til det hel- 
ler. Der kan ved jordlagenes synken frembringes søndring af flinten 
i lameller, men dermed ophører virkningen. — Saa læste man før om 
stene, som faldt ned paa flintstykker, om flint som gled nedover hæld- 
ninger etc., altsammen indvendinger, der kun kan vise, hvor svagt og 
skrøbeligt det grundlag er, som modstanderne staar paa. I den sene- 
ste tid mente bl. a. M. Boule, den franske præhistoriker, redaktør af 
det anseede tidsskrift ,L/”Anthropologie", at have fundet et vægtigt 
bevis i den mekaniske knusning af flint ved en kridtmølle i Frankrig. 
Disse iagttagelser gik en stund udover som farlige argumenter. Ogsaa 
