360 
materiale, som i aarene 1872—76 indsamledes af den berømte Chal- 
lengerekspedition. Foruden OChallengerekspeditionens talrige bund- 
prøver havde de ogsaa til undersøgelse en hel del bundprøver, der var 
indsamlet af andre videnskabelige ekspeditioner. Ved hjælp af dette 
materiale lykkedes det dem at faa en udmerket oversigt over forhol- 
dene i de forskjellige have. Det kart over afleiringerne paa verdens- 
havenes bund, som er tegnet af Murray og Renard, vil vistnok i aare- 
nes løb, efterhvert som nye «kspeditioner udvider vor kundskab paa 
dette omraade, blive adskillig korrigeret; men man kan vistnok med 
sikkerhed gaa ud fra, at dette kart ikke vil blive i saa væsentlig grad 
forandret, at det hele billede vil blive et andet; dertil er materialet 
for stort og undersøgelserne for indgaaende. Man faar et indtryk af, 
hvilket arbeide der af de nævnte forskere er nedlagt i ovennævnte 
verk, naar man hører, at Murray i løbet af 20 og Renard i løbet af 
14 aar har anvendt meget af sin tid og sit arbeide paa de opgaver, 
som. der forelaa til behandling. 
Jeg skai i det følgende forsøge at give en ganske kort oversigt 
over de forskjellige havsedimenter og deres udbredelse, og maaske I 
en senere artikel skildre forholdene i det norske hav lidt mere ind- 
gaaende, for at man derved kan faa en klarere forstaaelse af sedimen- 
ternes dannelse og det lovmæssige ved deres optræden. Det norske 
hav har for ,Naturen*s læsere særlig interesse, det ligger os forholds- 
vis nært, og det er indgaaende studeret af to skandinaviske ekspedi- 
tioner, den norske Nordhavsekspedition og den danske Ingolfseks- 
pedition. 
Man har delt havets sedimenter i 3 grupper: littoralafleiringer, 
grundtvandsafleiringer og dybhavsafleiringer. Littoral- eller strand- 
afleiringerne dannes i zoner mellem høieste og laveste vandstand, dog 
synes enkelte forskere at have tilbøielighed til at trække den undre 
grænse lidt længere ned end til lavvandsmerket. —Grænsen mellem 
grundtvands- og dybhavsafleiringerne blev af Murray og Renard sat 
ved 100-favnelinien. Denne grænse er vistnok tildels vilkaarlig; men 
det synes paa den anden side, som om sedimenterne under 100 favnes 
dyb ialmindelighed har en anden karakter; de er baade med hensyn 
til sammensætning og kornstørrelse mere ensartet end sedimenterne 
paa de mindre dyb. 
Et sammenlignende studium af de forskjellige littoralafleiringer 
viser os snart, at disse bestaar af en broget veksling af sand, grus og 
