971 
heftet ved Norge, kunde man tale om Kvitingsøerne som et stykke 
engelsk havkyst. 
Klimatet er mildt og fugtigt med ikke stor forskjel paa sommer- 
og vintertemperaturen, men det er vindigt, saa intet træ, der ikke staar 
godt i ly, vil trives. Var ikke det, eller formaaede man ved kunstige 
midler (murer eller glasbedækning som paa Kanaløerne) at faa ly for 
vinden, maatte man kunne drive frem mange tidlige havevekster i den 
prægtige jordbund. V 
Havet omkring øerne er fiskerigt, og der er ogsaa en del hummer. 
Øerne er et hovedsted for hummerudførselen. I et at de 3 bassiner, 
hummerparker, hvor dyrene samles fra kysten mod nord og syd til 
udskibning, og hvor man fornemlig føder dem med saltet brisling, 
var der i sommer paa en gang 9000 stykker, der kan endog være 
saa mange som 20000. 
Sælhunden har tiltaget i antal rundt øerne. Som en af grundene 
hertil angiver man, at disse dyr nu jages mindre end før, som en anden, 
at hvalen har aftaget i antal (paa grund af jagten). Som kamelen ikke 
kan fordrage eiefanten, skal nemlig sælen ikke fordrage hvalen. Sælen 
er et skadedyr, man har anslaaet det til, at der skulde leve i tusindvis 
af sæl ved øerne, og at hver sæl skulde spise fisk til en krones 
værdi om dagen; skudpenge for en sæl er kr. 2; men de lokker ikke 
mange til denne jagt. 
Jordskjælvet den 29de juni 1907. 
Af Carl Fred. Kolderup. 
Som det vil være de fleste af ,Naturen"s læsere bekjendt, har 
det overveiende antal af norske jordskjælv været indskrænket til visse 
bestemte kyststrøg. Selv de større pleier som oftest at holde sig væ- 
sentlig til kyststrøgene, saaledes som det vil fremgaa af det af mig i 
indeværende aargang af ,Naturen” publicerte ,kart over de middels- 
store norske jordskjælv efter 23de oktober 1904". dJordskjælvet den 
29de juni 1907 er i modsætning til disse et ganske typisk indlands- 
skjælv, der kun ved Skien og i Vestlandets inderste fjordarme naaede 
frem til havet. Jordskjælvet er nemlig, som det vil sees af kartskit- 
sen, mod vest følt til Aurland i Sogn samt i de indre strøg af Hard- 
anger; mod syd har det bredt sig til Valle i Sætersdalen samt Nis- 
serdal, mod sydost til Skien og mod nordost til Vestre Slidre i Valdres. 
