15 



tiælles, at keiser Karl den femte betalte en vakker del ai sin store 

 gjæld, med dyrt beitalte aiskrællinger af de i hains kunstkabinet op- 

 be^varede narhvallænder. Da dennei stødtand ikke kommer til udvik- 

 ling hos hunnen, har den sandsynligvis intet at gjøre med ernæringen 

 eller med at slaa hul paa den arktiske is, hvad man har antagat. Da 

 er det meget mere sandsynligt, a.t den kun er en galantorikaarde, som 

 spiller en rolle under hannernes kamp om besiddelsen af hunnerne, 

 altsiaa et lignende vaaben, som den stumpe lanse under turneringerne. 

 Man har ligeledes tidligere fablet meget over, hvorledes sagen 

 hos sagfisken, pristis anti(]uorum, benyttedes. Sagen er en 1.5 — 2 m. 

 lang bladformet fcrlængelse ai' overkjæven hos denne 4 — 5 m. lange 

 til skaterne hørende fisk. Man fortalte, at den angreb og rev bugen 

 op paa hvalen med dettei truende vaaben, som paa begge> sider var foi'- 

 synet mod indkiledei sagtænder, hvad der dog var en forveksling med 

 sverdfisken og med spækhuggeren. At den ikke kan være noget 

 slemt rovdyr, viser ogsaa dens mund, som er meget liden i forhold 



>.. / ,. V. I, . lf . r.- . T . ; . -Nt ... j . ■ , II - '. .; ■ ■ .■■ii. i ' I ■ . r 



Fig. 2. Sagen hos sagfisken, pristi.s antiqvioruni. 



til dens slegtninge®, haietrnes og skaternes. Dr. Kneel and i Bo- 

 ston, som for en tid siden har studeret dette spørgsmaal, mener, at 

 sagen kun skulde tjene som en rive til at oprode bunden, saa at 

 den kunde faa fat i sit bytte, som den som alle skateartede fiske ;-øger 

 ved bunden. Sagtænderne maa derfor p'i.a forsiden være skarpe, 

 saa at de saa meget lettere kan trænge ind i bunden, mens de paa 

 bagsiden er konka\6, for at de skal kunne yde mere modstand og der- 

 ved dygtig oprode slammet, naar sagen trækkes ud, hvad der sker 

 med stor kraft ved et slag med halen. 1 overensstemmelse hermed 

 er munden forsynet med saakaldte pladetændeir, som øiensynlig tjener 

 til at knuse skjæl, snegle og haardskallede- krebsdyr. 



Ogsaa det slettei ord, som en ved vore kyster meget almindelig 

 fisk har, er nylig bleven gjendrevet af den engelske naturforsker J. 

 T. C u n n i n g h a m. Denne fisk, hornfisken eller horngjælen, belone 

 acus, er vel kjendt af vore læsere og torvføres ikke saa sjelden, særlig 

 paa østlandet; ikke mindst erindrer man den, da den har græsgrønne 



