•21 



bestanddelen i denne aske. bestod al tid af jern og silicium. Derimod 

 kunde kalcium, magnesium og titan kun paavises i yderst smaa mæng- 

 d©r, ja. disse stoffe manglede of tei. 



Ved disse sine forstudier og særlig ved at studere diamauternes 

 forekomst i meteoriterne kom Moissan til den overbevisning, at de 

 maatte være dannede ved en krystallinsk udskillen af opløst kulstof 

 og herpaa rettede han sine arbeider, da han begyndte at» fremstille 

 diamanter. Som opløsningsmiddel kan der kun være tal© om et 

 flydendei metal, for derfor at faa en ret rigelig opløsuing af kulstof 

 og samtidig en høiest mulig temperatur brugte Moissan. den af ham 

 opfundne elektriske ovn. Denne bestaar al en retvinkiet blok af 

 kulsur kalk, i hvis midte der er en liden digelagtig fordybnmg (se 

 nærmere herom Naturen 1893, p. 332). Til dette hulrum, førtes begge 

 ©le'ktroderne, der bestod ai kul, gjenneim en rende i blokkens, tver- 

 vægge. Ved en plade af sam.me material, som den undre blok, kunde 

 hulrummet lukkes under arbeidet. Lod man en strøm gaa gjennem 

 ovnen, saa sprang ved en passende afstand af eleiktroderne' en lysbue 

 over, i hvis zone temperaturen, med leithed kunde bringes op til 3500 

 grader. De første forsøg, som Moissan foretog og som han udførte 

 paa den maade, at han ophedede inde i ovnen en kuldigel med metal 

 og kulstof, viste, at kulstof er forholdsvis let opløselig i en hel række 

 meitalleir, men ved afkjølingen blir det kun udskilt i form af grafit, 

 hvis det da ikke resulterer i dets kemiske forbindelse som karbid med 

 vedkommende metal. 



Moisisan ændrede nu forsøgene, forsaavidt, at han lod den i den 

 ©lektriske ovn dannede, fiydende masse stivne under et sterkt tryk. 

 I den anledning gjorde ha.u sig til nytte den erfaring, at jern, der 

 gaar over fra flydende til fast agregat tilstand, udvikler sig ganske 

 paa samme maade siom. et volumen vand, naar det stivner til is. En 

 vis mængde jern lagdes i kuldigelen og dækkedes med rent sukkerkul; 

 det indsattes nu i ovnen og udsattes for varmen fra den elektriske 

 lysbue. Efterat jernet havdei været udsat for denne behandling i 

 3 — 6 minuter, var det smeltet med kulstof, hvorfor strømmen blev 

 afbrudt og laaget aftaget. Kuldigelen, med den glødendei smeltede 

 masse blev nu udtaget ved hjælp af en lang jernstang og hurtig stuk- 

 ket ned i en beholder med koldt vand. Herved opstod momentant et 

 fast skal af stivnet jern om den endnu flydeuide kjerne. Dette skal 

 yded© en yderst kraftig modstand mod den udvidelse, som gjorde sig 



