37 



dersøge, hvorledes de forskjellige i havet producerede organiske sub- 

 stanser spaltes ved havbakteriernes virksomhed, tildels ved hjælp at 

 enzymer, som diffuniderer ud fra b akter ierues celler. Men da under- 

 søgelseme endnu er i sin begj^ndolae, sikal vi her ikke gaa nærmere 

 ind paa dem i sin almindelighed. Vi vil kun se lidt nærmex*e paa en 

 enkelt gruppe af havbakterier, som er bedre kjendt end de andre, 

 fordi de- har en interessant egenskab, som allerede tidlig vakte opmerk- 

 somhed. Det er lysbakterirrne. Hvis vi ladex &n fisk, ef- 

 terat den er trukken op fra sjøen, ligge nogle dage i kjælderen og 

 blive halvraadden, saa vil vi meget ofte faa se, at hele overfiaden lyser 

 i mørke, med et eiendommeligt fosforagtigt, blaaligt eller grønligi 

 lys. Tager vi lidt af den lysende substans paa en naal, saa kan vi saa 

 den ud paa en gelatinplade, faa bakterierne til ai vokse der og paa 

 den maade skafie os en renkultur af en lyseade balcterie. I de allex 

 fleste tilfælde vil vi da støde paa bacillus fosforescens eller, som den 

 inaaske heller skulde kaldes, b. Pfliigeri, en art, som er meget almin- 

 delig i havet ved vore kyster. Den findes ikke alene paa fisk, men 

 svømmer ogsaa. frit omkring, saa man kan faa tag i den ved at blande 

 nogle draaber sjøvand med smeltet næringsgelatin og lade sjøbak- 

 terierne udvikle sig i den stivnede gelatinplade. Er man heldig, 

 kan man faa en hel liden stjernehimmel af lysende bakteriekolonier, 

 foniden en hel del andre kolonier, som ikke lyser. — Jeg har ogsaa 

 fundet b. fosforescens i maven paa sild, som har været saltet midt 

 ude i Nordsjøen; dem kan ogsaa leve anaerobt og kan da fremkalde 

 gjæring med glukose og andre- enkle sukkerai-ter ; men den kan ikke 

 lyse, uden naar den har tilgang paa surstof, som vi ved fra B e i j e- 

 r i n c k s undersøgelse<r. Saar vi lidt af en renkultur af b. fosfores- 

 cens i en kolbe med fiskebouillon, saa lyser hele kolben efter et par 

 dages forløb meget kraftig ; fylde-r vi den lysende- vædske paa en 

 flaske med tæt prop, som vi kan lukke, saa der ikke kommer Juft til, 

 sa.a vil det ikke være længe, før lysningen hører op. Men selv de 

 allermindste mængde-r surstof er tilstrækkelige til at fremkalde lys- 

 ning igjen; blæser vi e-n luftblære ned i flasken, vil den bevæge sig 

 opover som em lysende perle, og hvis vi paa forhaand havde sat en 

 liden grøn alge ned i flasken, saa behøvede vi bare at rive af en fyr- 

 stikke, saa at algen kan assimilere kulsyre et øieblik ; de minimale 

 mængder surstof, som algen da udskiller, vil være tilstrækkelige til, 

 at bakterierne begynder at lyse efterpaa paa den side, hvor vi holdt. 



