38 



fyrstikken. Et finere reagens paa surstof kjender vi ikke, higen ko- 

 misk reaktion kommer op mod en saadan biologisk reaktion, naar det 

 gjælder at paavise minimale mængder. 



Lysbakteriernes evnei til at lyse afhænger, foruden af surstoftil- 

 førselen, ogsaa af ernæringen; naar dei ernæres daarlig eller har op- 

 brugt den næring, de hao" faaet, lyseir de bare ganske svagt, men lys- 

 styrken, vokser igjeri, naar man tilfører dem gunstig næring. B e i j ©- 

 r i n c k har gjort meget indgaaende undersøgelser over, hvilke stoffe 

 de kan assimilere, saa^ at lysbakteriexnei og specielt b. fosforescens af 

 alle bakterier hører til dem, som er beidst undersøgt i ernæringsfysiolo- 

 gisk retning. Deres bedste næring er temmelig sammensatte organiske 

 forbindelser, saasom peptoner og \ed siden deraf aonider og endel suk- 

 kerarteir som glukose. Men sukkeiarternei kan ogsaa let blive^ skade- 

 ligei for dem, dai dei danner syre af dem, og syren dræber bakterierne, 

 hvis den ikke straks kan diffundeTe' bort eller neutraliseTes. Mere 

 sammensatte kulhydrater, som rørsukker eller stivelse, kan b. fosfores- 

 cens ikke angribe. Vi har imidlertid andre' lysbakteTier, som ogsaa 

 angriber stivelse, og endel af dem udmerker sig vecl. at de kan spake 

 betydelige mængder urinstof til ammoniak. 



Lysbakterier synes at høre til de først© bakterier, som formerer 

 sig paa. sjødyrene, naar de dør; af de saprofytiske ba.kterier høreir de 

 sandsynligvis til ('.em, som, angriber de mest sammensatte organiske 

 stoffe, som findes i dyrenes legemer, mens den viderei sønderdeling 

 sandsynligvis hovedsagelig udføres af andre arter. 



En speciel forskningsretning indenfor bakteriologien, som har ua- 

 viklet sig efter indførelsen af de Kochske gelatinpladeir, er den saa- 

 kaldte kvantitativ-bakteriologiske undersøgelse. En hel række forsker© 

 har anvendt gelépladeir af gelatin — eller af agar, en gelatinerende 

 substans, som produceires i Østasien af røde alger — for at besteimme 

 antallet af spiredygtige bakterier, som findes i hver kcm. eller i hvert 

 gram af et eller andet stof, f. eks. drikkevand. Da der ved disse' un- 

 dersøgelser trængtes et temmelig stort undersiøgelsesmaiterialei, hvis 

 man skulde faa resultater af nogensomhelst betydning, var det et 

 uoverkommeligt arbeide at bestemme de enkelte arter, som hver gang 

 udviklede sig ; men det var heller ikke hovedhensigten meid under- 

 søgelsen. Derimod var det nødvendigt, at man stræbte efter at skaffe 

 sig en næringsbund, i hvilken alle de tilstedeværende livskraftige 

 celler virkelig kom til udvikling, en "universalnæringsbund ' for saa 



