ind mod væggen, og at der paa den maade skulde frembringe et, om 

 ogsaa noksa.a lidet tryk mod væggen, er vel tænkeligt. Paa denne 

 maade har E u 1 e r, som ivrig forfegtede Huyghens's bølgeteori, be*- 

 grundet eksistencen af et lystiyk. Gjennem hele det 18de aarhundrede 

 stredes der om cmissions- og bølgeteorien. Som vi har seei, førte 

 begge teorier til et lystryk. Det manglede da heller ikke paa direkte 

 forsøg for at paavise dette. De eksperimenter, som De M a i r a n 

 og Du F ev anstillede ved midten af aarhundredet, omtaler Lebedew 

 med den største an erkj endelse. De strandede imidlertid paa vanske- 

 ligheder, som med den tids hjælpemidler ikke kunde overvindes. 

 Ved udgangen af det 18de aarhundrede maatte emissionsteorien op- 

 giveis, og straks i begyndelsen af det 19de, vist© Fresnel ved sine 

 klassiske arbeider, at ogsaa bølgeteorien maatte ændres, idet det blev 

 nødvendig at forlade forestillingen om længdebølger, men derimod 

 tænke sig lyset som tverbølger; dermed svigtede ogsaa. grundlaget for 

 lystiyksteorien. Fresnel forsøgte i 1825 ogsaa at paavise lystrykket 

 eksperimentalt, dog uden resultat. 1 b e r s, som ved begyndelsen 

 af det 19de aarhundrede gjorde sine banebrydende undersøgelser over 

 kometernes bevægelse, forkastede baade Newtons og Keplers forkla- 

 ringer af komethalerneis bevægelse, fordi de^ ikke støttedes paa eks- 

 perimenter. Derimod fastholdt han, at der maatte virke en fraistødende 

 kraft, og han udtalte en forsigtig formodning om, at denne kunde 

 skyldes elektriske virkninger. Denne "elektriske" hypotese blev nu 

 den herskende. Den forudsatte, at saavel solen som komethalen var 

 ladede med elektricitet, enten begge med positiv, eller begge med 

 negativ. Ogsaa^ dette var det vanskeligt at forestille sig, saa vanskeligt, 

 at Z o 1 1 n e r, som har sitørst fortjeneste af den elektriske teoris ud- 

 formning, i 1872 erklærede sig beredt til at opgive sin egen reori og 

 slutte sig til Keplers, saafremt der kunde tilveiebringes levis for, at 

 solstraalerne udøvede trykkræfter. Ved denne tid fremsatte C 1 e r k 

 Maxwell sin elektromagnetiske lysteori. Maxwell forestillede sig, 

 ligesom Fresnel, lyset som tversvingninger i æteren. Men mens det 

 ecfter den Fresnelske, sa.akaldte mekaniske teori, var æteren selv, som 

 svingede, antog Ma.xwell svingninger af elektriske og magnetiske 

 kræfter i æteren, altsaa om man vil elektriske og magnetiske 

 vekselstrømme. Mens den mekaniske teori forlangte, at æteren skulde 

 være et elastisk, fast stof, — hvilket er svært at forestille sig, naar 

 man betænker, at himmellegemerne skal bevæge sig gjennem æteren — 



