Endvidere er der store masser, som er af vulkansk oprindelse^ 

 dels saadanne, der maa antages i deu algonkiske tid at have flydt som 

 lava paa overfladen eller at være udstrøet som aske, dels saadanne, 

 der er stivnet i dybere dele af hin tids jordskorper. Med smaa linjer 

 er paa kartet i Tuddal og omgivelser antydet udbredelsen af et eien- 

 dommeligt parti af disse vulkanske bergarter. 



Det er i sandhed svære masser, det her gjælder. Galdhøpiggen 

 er 2500 m. høi. Sæt en Galdhøpig op paa en anden, og man faar 

 omtrent Mt. Blancs høide; men sæt saa et halvt Mt. Blanc op paa det 

 første Mt. Blanc, og man har da en forestilling om Telemarktormatio- 

 nens tykkelse, saaledes som Tellef Dahll angiver den, nemlig til 

 9500 m. som mindste maal. Det liar været betvilet, at dette tal for 

 tykkelsen skulde være rigtigt; men dette er neppe berettiget. Der har 

 altsaa engang været et underlag, nærmest vel en havbund, og paa den 

 har der hobet sig op sandkorn paa sandkorn, rullestene paa rullestene^ 

 askepartikler paa askepartikler, og lavastrømme har flydt over lava- 

 strømme, til massen har naaet en tykkelse, som maales med Mt. Blanc- 

 høider. Nu vilde vi gjerne vide noget om beskaffenheden af Telemark- 

 formationens underlag og om, hvad der er ældst og hvad der er yngst 

 inden den, om udstrækningen af det bækken eller det hav, hvori den 

 dannedes, og meget mere, som man har udfundet om yngre formatio- 

 ner; men netop naar geologen skal tåge fat paa disse spørgsmaal og 

 staar foran de store, ofte skovdækkede og vanskelig tilgjængelige tele- 

 markske fjelde og dertil har at fiude vei efter de forhaandenværende 

 ufuldkomne topografiske karter, nedtrykkes hans mod. Forholdene er i 

 yderHgere grad gjort vanskelige at udrede derved, at lagningen er blevet 

 forstyrret. Lagene staar dels bent op og ned, dels paa skråa, eller 

 saa sees de at ligge i folder; desuden er der andre forstyrrelser, og 

 endelig er der ingen forsteninger til at veilede, saaledes som i de 

 yngre formationer. 



Angaaerde Telemarkformationens forhold til sine nærmeste om- 

 givelser har Tellef Dahll givet en tydning, som forekommer nærvæ- 

 rende forfatter noget usikker. Jeg skal forklare forskjellen i opfatning, 

 da dette fører nøiere iud paa de problemer, som Telemarkformationen 

 frembyder. Her er to skematiske tegninger visende landets bygning 

 mellem Skienstrakten til høire og høifjeldet ved Haukeh til venstre. 

 Det prikkede er Langesundsfjordens cambrisk-siluriske formationer, som. 

 ligger nogenledes fladt ovenpaa granit. Det sorte er Telemarkforma- 

 tionen. Dahll mente, at graniten, som grænser ind til den, var yngre 



