mange som muligi af de forskjellige fysiologiske grupper. Eller ialfald 

 maatte man sørge for, at den anvendte næringsbund altid havde samme 

 sammensætning, foråt resulta.terne i det mindste kunde bliv© sam- 

 menlignbare. 



Saadanne undersøgelser har været udførte ogsaa med sjøvand og 

 med bundslam fra forskjelligei steder, ja merkelig nok behandler de 

 allerfleste af de arbeider, som hidtil har været publiceret om sjøbak- 

 terier, saadanne kvantitative undeirsøgelser. Som resultater af almin- 

 delig betydning kan nævnes, at det har lykkedes at paavise bakterier 

 overalt i sjøen, fra overfladen til de største dybde^r, fra kysten til det 

 aabne hav. Den kvantitative fordeling er efter de foreliggende iagt- 

 tagelser at dømme meget uregelmæssig ; det eneste, som kan siges med 

 fuld sikkerhedj^er. at bakteriernes antal er betydelig større lige ved 

 land end længere udei, men denne indflydelse fra land er kun merkbar 

 høist 3 — 4 kilometeir udover. 



Vi ved altsaa, endnu overordentlig lidet om, hvilke forhold er de 

 mest afgjørende for bakteriernes udbredelse i havet, og det var heller 

 ikke at ventei, at saadanne undersøgelseir skuld© føre til nogen vig- 

 tigere resultater, saa læng© vi ved saa lidet om de enkelte arters livs- 

 betingelser og stofskifte. Derimod har den kvantitativ-b akter iologiske 

 undersiøgeilsesmetode fa-aet stor betydning for løsningen af et specielt 

 problem, nemlig for bestemmelsen af søvandets forurensning i dei større 

 byers havne. Naar sjøvandet forurenses med organiske stoffe fra byer- 

 nes kloaker, skaffes der gunstige livsbetingelser for en hel række for- 

 raadnelsesbakterier, dels ægt© sjøbakterier, dels saadanne, som kom- 

 mer med kloakvandet fra land. De formerer sig sterkt, og da en hel 

 del af disse, arter er lidet kræsne paa næringen og lidet ømfindtlige i det 

 hel© tåget, kan man let ved hjælp af gelatinplader med de sedvanlige 

 næringsopløsninger (f. eks. bouillon) tilnærmelsesvis bestemme, hvor 

 tæt de forekommer. Hvor man ved saadanne undersøgelser finder 

 store mængder af bakterier, kan man da med sandsynlighed drag© den 

 slutning, at våndet er eller har været forurenset med organiskei stoffe, 

 og som ved saa mange andrei tilfælde er denne biologiske bestemmelse, 

 naar den anvendes med forsigtighed, finere end en hvilkensomhelst 

 kemisk reaktion. Man maa jo være forsigtig med at drage sine slut- 

 ninger ; det beviser f. eks. ikke noget, at man en enkelt gang finder 

 et stort antal, det kan bero paa en tilfældighed, at man f. eks. haa' 

 faaet med en liden slinimass© med en hel del celler sammen. 



