to 



sandsynligvis i mange tilfælcle har faaet for store værdier ; Hellån d- 

 H a n s e n, har nylig udfort en række bestemmelser med forbedrede 

 metoder og med iagttagelse al alle forsigtighedsregler, og har fundet 

 i gjennemsnit for oceaavand paa vore breddegrader 0.015 mg. ammo- 

 niak pr. 1. — de enkelte bestemmelser afveg meget lidet fra hverandre 

 indbyrdes — for sjøvand fra kystens umiddelbare nærhed lidt mere. 

 Ogsaa kvæilstof i organisk bunden form forekommer i smaa mængder 

 opløst i sjøvandet; de udførte bestemmelser har ogsoa for disse under- 

 søgelser ofte givet for storei værdier, saa meget desto mere, som sjø- 

 vandet ikke først har været omhyggelig filtrereit, saa at derfor kvæl- 

 stofJorbindelserne i de levende organismer, plankton og bakterier, er 

 blevet regnet med. 



I sin alminidelighed kan vi cm dette spørgsimaal sige, at vi ved 

 tilstrækkeligt til at kunne fastslaa-, at kvælstofforbindelserne ^'irkellig 

 forekommer kun i overordentlig smaai mængder, men vi har ikkei nok 

 materiale til at af gjøre, om der besta.ar noget bestemt forhold mel lem 

 kvælstofforbindelsernes fordeling og paa den ene side temperatur eller 

 andre regulerende faktorer, paa den anden side planktonets udvikling 

 og formering. Det maa fremtidige undier&øgelser af gjøre. 



Det andet spørgsmaal : Findes der i havet bakterier, som kan 

 overføre kvælstofforbindelser til f rit kvælstof, er adskillig vidløftigere 

 at svare paa. Paa. forhaand skulde vi ventei, at der i havet maatte 

 foregaa paa en eller anden maade en spaltning af kvælstofforbindelser, 

 da vi ved, at der fra land stadig føre® store mængder bundet kvælstof 

 ud i havet, uden at der alligevel sker nogen ophobning i sjøen. De 

 mængder bundet kvælstof, som tåges op af havet ved fiskerierne, kan 

 ikke paa langt nær opveie, hvaid havet stadig faar tilført. \ i skulde 

 derfor vente, at der paa en eller anden maade maattei ske en destruk- 

 tion af kvælstoflorbindelser, f. eks. en alspaltning af frit kvælstof, og 

 hvis der i havet ligesom paa, land skulde foregaa, en binding af frit 

 kvælstof, maattii af spaltningen have overvegten. 



Afspaltning af frit kvælstof foregaar i jordbuniden ved de saakaldte 

 d e n i t r i f i c e r e n d e bakteriers virksomhed. Da kvælstofforbin- 

 delsernes kredsløb er af den største betydning for jordbruget, har 

 jordbundsbakteriernes forhold til kvælstoffet og dets for- 

 bindelser i de sidste aar været gjenstand for et meget indgaaende 

 studium. T havet ved man endnu meget lidet om, hvad vi kunde 

 kalde kvælstoffets kredsløb ; dei-for er det rationelt at begynde under- 



